מוצרט בג'ונגל
גבירותיי ורבותיי, תודה על שהמתנתם.
אנחנו שמחים להציג את מאסטרו רודריגו דה סוזה!
- נתחיל במספר שבע. - כל התזמורת?
לא, רק המקהלה, בסדר?
- רק המקהלה. - בסדר.
- לאן את הולכת? - אנחנו צריכים עזרה.
יוקי, דאיסוקה.
בקונפוטאטיס הזה...
הוציאו את ההרמוניות כאן. לא עוד ווא"מ, רק וולפגנג.
כל כלי הנשיפה החוצה.
חלילים, אבוב, קרנות, החוצה.
בסדר, ב-"לקרימוזה" רק כלי מיתר.
כן, רק כינורות, צ'לו.
איפה שאר הרקוויאם? מה הוא עושה?
הוא לא מבצע את הגרסה של ווא"מ, הוא מבצע את הגרסה של מוצרט,
אבל רק את החלקים שהוא כתב לפני שמת.
רק שתדע, האבו נפחא כועס מאוד.
לעזאזל!
זה הסוף?
ברבו!
- מאסטרו, אני יכול לדבר איתך? - סליחה.
מה קרה לשאר המוזיקה? זה לא מה שדיברנו!
אנחנו צריכים ללכת.
מאסטרו.
- רודריגו! - מאסטרו!
- סליחה. - סליחה.
סליחה.
מר פוקומוטו,
אני מצטערת מאוד.
לכי לדבר איתו.
מה אגיד? הדבר הזה היה כמו בן בשבילו.
אני חושב שמצאו את היד.
סליחה, אזעקת שווא. זה בול עץ.
התנצלי בשם התזמורת, הוא יקשיב לך.
רודריגו צריך להתנצל. למה שאני אעשה את זה?
את חברת מועצה.
הצלתי אותך פעם אחת,
הפעם יידרש יותר מקצת ויסקי.
זה לוח האם.
אולי חדר מנוחה לנגנים?
אל תנסי לנהל איתי משא ומתן, בטי, את לא ברמה שלי.
מה הבעיה שלכן, בנות?
נמאס לי שהחברה שלך הורסת את התזמורת שלי.
אני מתפטרת. אני חושבת שאלך לדבר עם הגבר שלי.
מה תגידי?
מה שאני רוצה.
הבית הזה נבנה לפני 100 שנה
כבית בעיר למשפחה שגרה בכפר.
הם נסעו הלוך ושוב עד המלחמה.
מה אנחנו עושים כאן?
המקום הזה מושלם למה שאנחנו צריכים, האי לאי.
אני לא יכול לחזור למלון.
אני צריך לעשות משהו קודם.
בסדר.
אלוהים אדירים! מה אתה עושה? מה קורה?
זה נעשה, האי לאי. זה לא הצליח, זה לא הצליח.
בסדר, מה אתה עושה?
אני מקריב קורבן, האי לאי. שרפת גופה.
- בסדר. - אני שורף את הרקוויאם.
חזור עכשיו. בוא היכנס למיטה.
- כן, כן, כן. - בסדר.
כן! כן!
בוא היכנס למיטה.
- לא, האי לאי. - כן!
מוצרט נעלם, הוא נעלם. הוא אבוד לחלוטין,
אבל ברליוז צריך אותנו, כן?
- כי הוא מאוהב. - כן.
כי הוא בן 26 ודפוק מאופיום.
- כן. - לא.
הוא מחכה לפעמוני גיהינום.
- למיטה, עכשיו. - לפעמוני...
שירי לי את זה. קדימה, שירי לי את זה.
שירי לי את זה.
מי את?
אני איזומו נו אוקוני.
אני רקדנית קבוקי, שחקנית וסופרת.
חשבתי שקבוקי הוא רק לגברים.
אני אישה ואני התחלתי אותו.
היינו פרועות, שתינו ורקדנו ליד הנהר.
חברות שלי ואני מאסנו בהצגות הישנות,
ויצרנו הצגות משלנו.
קראנו להן קבוקי.
אמרו שלא מוסרי
שנשים יופיעו בפומבי.
אנשים טיפשים מאוד.
חוקקו חוק שרק גברים יופיעו בקבוקי,
אפילו בתפקידים הנשיים.
לא יכולתי אפילו לראות את ההצגות שיצרתי.
אבל ידענו מה השגנו.
גם את מוזרה.
לכי לנגן ליד הנהר.
לא, רציתי להישאר במלון.
- מה? לא, לא, לא. - לא רציתי לצאת.
בואי איתי.
יש לי הפתעה נהדרת, את תאהבי אותה.
- יש שם תכשיטים. - בואי, בואי.
מה זה, לעזאזל?
זה קיפוד, יקירתי.
בתי קפה כאלה הם הצעקה האחרונה כאן עכשיו.
אנשים באים לכאן רק כדי להחזיק קיפוד?
כן, כי יש לו השפעה מרגיעה.
אני לא רוצה להירגע. אני כועסת!
הוא לא ניגן את היצירה, הוא השמיד את הרובוט.
הוא פסיכופת.
את שכרת אותו.
חזק מדי.
את תהרגי את הקיפוד.
את לא רוצה להרוג את הקיפוד, יקירתי.
לא, את לא רוצה את זה על המצפון שלך.
את יודעת? בכנות,
אני חושב שזה הדבר הראשון שהוא עשה אחרי הרבה זמן שהייתה בו יושרה.
המוזיקה הייתה מדהימה,
אבל זה לא כל מה שחשוב.
אמנות דגולה
צריכה לפעמים קצת הרס.
שאלי את פוקומוטו על זה.
דיברת עם הסבי? הוא לא עונה לי לטלפונים.
לא, אני חושב שלא.
את מכירה את הס, הוא נעלם.
הסתכלי, שלי נוגע בעצמו.
- הסתכלי! - לעזאזל!
למה שום דבר לא יכול להיות פשוט?
- מה? - את מפחידה אותו.
אל תיקחי אותו. אל תיקחי את הקיפוד שלי!
האי לאי, אני יכול להסתכל?
ראיתי אותך מנצחת רק בדירה.
בחייך. לא?
כן, בטח, בסדר.
- כן? - כן.
- יופי. מצוין. כן! - כן.
תודה.
בואי נלך, זו הרכבת שלנו.
סיבוב שני.
עכשיו אנחנו צריכים שתתקדמו ותבדלו את עצמכם.
היום נצפה בכם בחזרה.
זה המקום שבו מתרחש הניצוח האמתי.
נצפה בכם ונראה איך אתם מתמודדים עם התזמורת.
היצירה לסיבוב הזה תהיה...
נוגד חומצה?
- כן, תודה. - לפרק הראשון
- קבלו 20 דקות לחזרה. - זו הפעם הראשונה שלי.
כשנשתעמם תשמעו את הפעמון.
נתנו לה להמשיך שבע דקות, לא רע.
הבאה בתור, היילי ראטלג'.
זה היה נהדר.
מבחינתי היילי הייתה אדירה.
היא הייתה טובה הרבה יותר מבסיבוב הראשון.
כמה זמן היא עושה את זה?
פחות משנה.
רודריגו הדריך אותה עד הסוף.
רודריגו? לא, לא, לא היה שום מהלך של רודריגו.
יש לה הרבה רעיונות משלה.
מה עם יוקי?
היא דומה מאוד להיילי.
באמת? במה?
בהיעדר איברי מין זכריים?
שתיהן ניגשות למוזיקה באופן אינטואיטיבי ורגשי יותר.
מה הוא אמר?
הוא אמר שהיא נשית מדי.
ספרי לי איך אומרים ביפנית דפוק.
למה כולם תוקפים אותי?
כן, דפוק!
אני מסכים
עם נובורו.
אני חושב
שצריך להדיח את יוקי!
יש ריח של עוגת אורז.
מאסטרו!
שלום, גלוריה.
מה את עושה כאן?
נפגוש את מר פוקומוטו.
לא, לא, אני לא רוצה להתנצל לפניו. לא.
אתה לא צריך.
אבל מגיע לו הסבר.
זכור את תזמורת הנוער.
איזה קול את משמיעה?
זה הקול הקיפודי שלי.
בוא.
לא, גלוריה, אנחנו לא יודעים אם האי לאי התקבלה.
היא התקבלה.
אתה בסדר?
- לא טוב כמוך. - הנה השמות של החמישה שעולים לגמר.
דאיסוקה אנו.
אומברטו פנטה.
אנדרה נובאק.
רוג'ר וילסון.
ו...
היילי ראטלג'.
תודה לכל מי שלא ממשיך
ובהצלחה למי שעלה לגמר.
היצירה תהיה השישית של מאהלר.
מאהלר, לעזאזל.
עכשיו נראה למה את מסוגלת באמת.
יוקי.
יוקי!
היילי.
אני לא יודעת מה להגיד, היית מדהימה.
מה אפשר לעשות?
חוץ מזה, לא יעלו שתי נשים לגמר.
את באמת חושבת שזה נכון?
סמכי עליי, ראיתי את זה שוב ושוב.
זהו זה בשבילי.
אני מבוגרת מדי לתחרויות האלה.
מה אגיד להורים שלי?
יוקי, תרגמי בשבילי.
אני צריכה לוודא שהיא תשמע את זה.
רק לארבע מבין 150 התזמורות המובילות בעולם
יש מנצחת אישה.
ארבע.
קחי את המאהלר ודחפי להם אותה לגרון.
אעשה כמיטב יכולתי.
- חברת פוקוסופט -
מר פוקומוטו.
המאסטרו רוצה לומר לך משהו.
אני מצטער.
אתה... זה טוב.
כן, אבל על כך שהרגתי את הרובוט. זה היה מיותר.
אבל לא על המוזיקה.
ביקשת שאבצע את הרקוויאם.
זה היה הרקוויאם שלי.
אל תכעס. בסדר, כעס עליי.
אבל לא על גלוריה, לא על התזמורת,
לא על הבניין, על תזמורת הנוער.
אני לא כועס.
ואם לא מת.
- זה טוב. זה טוב, הוא לא כועס. - שלום, מאסטרו.
היי.
חשבתי שאתה מת.
ביתר דיוק, היה לי קצר.
עכשיו אני מבין את הדינמיקה של שבריריות.
הודות לך אני באמת יודע איך לסיים את הרקוויאם.
מאסטרו, אני מאוכזב ממך.
תמיד חשבתי שאתה מחוץ לקופסה.
הרקוויאם היה יפהפה.
אבל הוא לא קידם אותנו.
אני לא מחוץ לקופסה. אני בתוך הקופסה...
אני לא רואה את הקופסה.
אני מצפה להמשיך לדון בשותפות שלנו.
ויסקי, בבקשה.
שלום, ג'רי.
מצאת את המקום הקטן שלי.
כן. אם גלוריה שלחה אותך, אני לא מעוניינת.
לא, לא באתי בשביל גלוריה.
התגנבתי החוצה.
אל תגיד לגלוריה, אבל פוקו שוקל בדעתו ברצינות את התרומה שלו.
לעזאזל, לא.
זו לא הבעיה שלי.
לא. אלוהים אדירים, היא תהיה שבורה.
מצד שני, יש תזמורות אחרות בניו יורק.
לאן אתה חותר, מאסטרו?
אני לא יודעת. המוזיקה היא כמו תהום.
עוברים את התהום,
יוצאים מהצד השני, ויש עוד חשכה.
כן, אני לא יודעת אם אני יכולה לעשות את זה.
- האי לאי? - שלום. לאן הלכת?
את מדברת איתו?
לא, דיברתי אל מישהו אחר.
זה טוב מאוד, האי לאי.
המשיכי...
- הקשב. - היי בקשר עם זה.
בחרו לגמר את השישית של מאהלר.
השישית של מאהלר? לא!
- אלוהים, את תנצחי. - לא!
כן, תנצחי.
כן. אני רואה את זה. כן, את תנצחי.
אני רואה את העתיד.
בבקשה, אל תגיד את זה.
כן, את תנצחי.
ואת יודעת מה? הכול מתחיל בשבילך עכשיו.
את יכולה לעשות הכול.
אני חושבת שאני לא שולטת בזה.
מה? ראי מה עשית עם ברליוז. היית מדהימה. היית טובה מאוד.
היית קסומה לגמרי.
לא הייתה לך תפיסה ברורה של מה שאת עושה,
אבל פשוט... ניגנת את המוזיקה.
למה אתה מתכוון, לא הייתה לי תפיסה ברורה של זה?
את יודעת למה אני מתכוון.
עשית את זה באינסטינקט, זה יצא החוצה.
הקשבתי לך
והפסקתי להיות המדריך שלך, הייתי קהל.
קרתה מוזיקה.
בסדר, אני צריכה לדחוף להם את מאהלר לגרון.
אם תוכל להיות המדריך שלי לכמה שניות, זה יהיה נהדר.
דבר איתי בכנות.
- כנות מוחלטת? - כן.
- את בטוחה? - קדימה.
בסדר.
טוב...
בהתחלה הידיים שלך היו בתנוחה הנכונה,
אבל התלהבת ועשית את זה.
הלגטו לא היה מדויק, הוא לא הצליח.
- בסדר. - בסדר?
זה היה כמעט שם,
אבל אז הבעיה הייתה שבפרמטה
היה משהו קצר מדי.
לדוגמה, החצוצרות נכנסו מאוחר מדי
והאבוב נכנס חזק מדי ו...
כן. רגע, אלה 20 התיבות הראשונות.
כן, כן, כן.
לדוגמה, כשהחלילים נכנסים,
לא הראית להם איך לפסק. הם לא יודעים איפה לנשום.
זו הבעיה, זה קרה עם כל כלי הנשיפה.
זה לא היה כתום או לבן,
זה היה משהו באמצע.
מה שדיברנו עליו, לא להדגיש הכול.
הם יודעים מה הם עושים.
אנחנו מניחים להם לנגן, מקשיבים להם.
בפעם הבאה את צריכה לעשות את זה מושלם, האי לאי.
ממש מושלם.
דרושים הרבה דברים כדי להיות מנצח דגול.
אוזן טובה.
ידע של אוסף היצירות.
ומעל הכול,
מנצח דגול צריך חזון משכנע ויכולת להביע אותו.
הסבי! כמה נפלא לשמוע ממך.
מה? תוכל לחזור על זה? הקליטה כאן לא...
מה? מתי הוא אמר את זה? מתי?
בשם מוצרט, אופנועים
וכל דבר בעולם, מה הבעיה שלך?
שלום, יקירתי.
מה קרה בילדות שלך שעשה אותך כזה?
יקירתי, על מה את מדברת?
- אתה עדיין מעמיד פני טיפש? - את יכולה לא להתערב?
דיברתי עם הסבי.
הוא אמר שנפגשת איתו ועכשיו הוא לא מצליח להחליט מי יבצע את ה-"אסיילה".
הוא אמר שאנחנו צריכים לפתור את זה בינינו.
איך אתה מעז להתגנב מאחורי הגב שלי?
אני? ראו מי שמדברת.
- על מה אתה מדבר? - באמת, את חושבת שאני טיפש?
כל המתנות, הפרחים, מכתבי האהבה.
אם את מנהלת רומן, אולי תגידי את זה?
אחרי הכול, אולי גם אני רוצה להתפרפר לפעמים.
אלוהים יודע שמונוגמיה מעולם לא התאימה לי.
אלה לא מכתבי אהבה. הם מדניאל מהג'אן.
הוא רוצה שאבוא לנהל את גוגנהיים.
מה?
זה מגוחך. את...
למה לא סיפרת לי?
כי אני אוהבת אותך, תומאס, אבל יש לך פה גדול!
תקבלי את התפקיד?
לא, לא, לא.
כי אשיג חזרה את היצירה.
ואמחץ את תזמורת הרובע החובבנית שלך.
בסדר!
טוב, בסדר!
לא! בסדר!
במקום השני...
אנדרה נובאק.
והזוכה...
הוא דאיסוקה אנו!
הפילהרמונית של קווינס לא חוששת מטכנולוגיה או מרעיונות חדשים.
הם רוצים לגרום לאנשים להתלהב שוב ממוזיקה.
לדוגמה, העסקנו נגנית אבוב ראשונה חדשה מצוינת.
בטי קרגדייל.
אזכה לשמוע אותך מנגנת.
- חברה שלך יודעת את זה? - אל תשאל, אל תגלה.
היילי.
- שלום. - שלום.
דאיסוקה, מזל טוב.
זה באמת מגיע לך.
תודה.
מה קרה שם? היית מנצחת שונה.
כן, נלחצתי.
בטח.
אנחנו לא רובוטים.
כן.
האי לאי! היי.
אתה מזויף. אתה לא רודריגו האמתי!
היי! אתה רודריגו המזויף, כן.
רודריגו מת! רודריגו מת!
כן, כן. חברים...
האי לאי! האי לאי!
האי לאי!