Mozart în junglă
Doamnelor și domnilor, mulțumesc că ați așteptat.
Vi-l prezentăm pe maestrul Rodrigo DeSousa!
- Începem cu numărul șapte. - Toată orchestra?
Nu, doar corul. Bine?
- Doar corul. - Bine.
- Unde pleci? - Avem nevoie de ajutor.
Yuki. Daisuke.
În acest Confutatis...
Tăiați armoniile de aici. Fără WAM. Doar Wolfgang.
Toate alămurile dispar.
Flaut, oboi, corn, dispar.
Bun, pentru „Lacrimosa” sunt doar instrumentele cu coarde.
Da, doar vioară, violoncel, bine?
Unde e restul Recviemului? Ce face?
Nu dirijează versiunea lui WAM, ci pe a lui Mozart.
Însă doar bucățile pe care le-a scris înainte să moară.
Ca să știi, e super-nervos.
La naiba!
Ăsta e sfârșitul?
- Maestre, putem vorbi? - Scuzați-mă.
Ce s-a întâmplat cu restul muzicii? Nu asta am discutat?
Trebuie să mergem.
Maestre.
- Rodrigo! - Maestre!
- Scuze. - Scuze.
Pardon.
Dle Fukumoto.
Îmi pare foarte rău.
Vorbește cu el.
Și ce să-i spun? Chestia aia îi era ca un fiu.
Cred că au găsit brațul!
Nu, scuze. Alarmă falsă. E un buștean.
Cere-i scuze în numele orchestrei. O să te asculte.
Rodrigo să-i ceară scuze. De ce eu?
Ești membră în comitet.
Te-am salvat o dată.
De data asta trebuie mai mult decât niște whisky.
Aia e placa de bază.
Un lounge pentru muzicieni?
Nu încerca să negociezi cu mine, Betty. Nu ești la nivelul meu.
Ce-aveți, fetelor?
M-am săturat de iubita ta care îmi distruge orchestra.
Îmi dau demisia. Mă duc să vorbesc cu bărbatul meu.
Ce-o să spui?
Ce vreau eu.
Casa a fost construită acum 100 de ani,
casă de oraș pentru o familie care trăia la țară.
Au tot venit și au plecat până a început războiul.
Ce facem aici?
Locul ăsta e perfect pentru ce ne trebuie, Hailey.
Nu mă pot întoarce într-un hotel.
Trebuie să fac ceva întâi.
Bine.
Doamne! Ce faci? Ce se întâmplă?
S-a terminat, Hailey. N-a mers.
Ce faci?
Fac un sacrificiu. O incinerare.
- Bine. - Ard Recviemul.
Vino înapoi și hai la culcare.
- Da. - Bine.
Da!
Hai la culcare.
- Nu, Hailey. - Ba da!
Mozart al meu nu mai e. A plecat. S-a dus de tot.
Dar Berlioz are nevoie de noi, nu?
- Pentru că e îndrăgostit. - Da.
Pentru că are 26 de ani și e drogat cu opiu.
- Da. - Nu.
Așteaptă clopotele iadului.
- În pat. Acum. - Clopotele...
Îmi cânți, te rog? Cântă-mi.
Cântă-mi-l.
Tu cine ești?
Sunt Izumo no Okuni.
Sunt dansatoare Kabuki, actriță și scriitoare.
Kabuki nu era doar pentru bărbați?
Sunt femeie și eu l-am început.
Eram derbedei, beam și dansam lângă râu.
Eu și prietenii mei ne săturaserăm de piesele vechi,
așa că am creat unele proprii.
Le-am numit „Kabuki”.
Au spus că e imoral
ca femeile să joace teatru în public.
Oamenii sunt foarte proști.
Apoi au dat o lege ca doar bărbații să facă Kabuki.
Chiar și rolurile de femei.
Nici nu puteam să văd piesele pe care le-am creat.
Dar știam ce am realizat.
Și tu ești ciudată.
Du-te să cânți la râu.
Nu, voiam să stau la hotel.
- Ce? Nu. - Nu voiam să ies.
Vii cu mine.
Am o surpriză mare. O să-ți placă.
- Sunt bijuterii acolo. - Haide!
Ce naiba e chestia asta?
E un arici, dragă.
Sunt foarte la modă acum în cafenele ca asta.
Oamenii vin aici ca să țină în mâini un arici?
Da, pentru că te calmează.
Dar nu vreau să fiu calmă. Sunt nervoasă!
Nu a cântat piesa! A distrus robotul!
E un psihopat!
Tu l-ai angajat.
Prea strâns.
Omori arici.
Nu omorî ariciul, draga mea.
Nu. Nu vrei să ai așa ceva pe conștiință.
Să fiu sincer,
cred că e primul lucru integru pe care l-a făcut de ani de zile.
Muzica a fost incredibilă.
Dar nu e vorba doar despre asta.
Super-artă.
Uneori, e nevoie de puțină distrugere.
Spune-i lui Fukumoto asta.
Ai vorbit cu Hesby? Nu îmi răspunde la telefon.
Nu cred, nu.
Știi cum e Hez. Dispare din când în când.
Uite, al meu se atinge.
- Uite! - La naiba!
De ce nu se poate să fie ceva simplu?
- De ce? - Îl faci speriat.
Nu-l lua. Nu-mi lua ariciul!
Hailey, pot să mă uit?
Te-am văzut dirijând doar în apartament.
Haide. Nu?
Da. Sigur. Bine.
- Da? - Da.
- Tare, excelent. Da! - Da.
Mulțumesc.
Să mergem. E trenul nostru.
Runda a doua.
Aici trebuie să vă distingeți.
Astăzi vrem să vă vedem la repetiții.
Aici vedem cu adevărat cum sunteți ca dirijori.
Vă urmărim să vedem cum vă înțelegeți cu orchestra.
Piesa pentru această rundă va fi Berlioz...
Antiacid?
- Da, mulțumesc. - Prima mișcare, o să aveți
- E prima dată când vin. - ...maximum 20 de minute să repetați.
Când ne plictisim, auziți clopoțelul.
Au lăsat-o șapte minute. Nu e rău.
Urmează Hailey Rutledge.
A fost minunat.
După mine, Hailey a fost foarte tare.
A fost mult mai bună decât în prima rundă.
De când dirijează?
De mai puțin de un an.
Rodrigo a învățat-o foarte bine.
Rodrigo? Nu. N-a fost deloc Rodrigo.
Ea are multe idei proprii.
Și Yuki?
Seamănă foarte mult cu Hailey.
Serios? În ce sens?
Le lipsesc organele genitale masculine?
Dar amândouă abordează muzica într-un mod intuitiv și emoțional.
Ce spune?
Spune că e prea feminină.
Cum se spune „nesimțit” în japoneză?
De ce mă atacă toată lumea?
Da, nesimțit!
Sunt de acord
cu Noburo.
Cred
că Yuki trebuie eliminată!
Miroase a mochi.
Maestre!
Bună, Gloria.
De ce ai venit?
Mergem să vorbim cu dl Fukumoto.
Nu. Nu vreau să-i cer scuze.
Nu trebuie.
Dar merită o explicație.
Gândește-te la orchestra de tineret.
Ce-i cu vocea ta?
E vocea mea de arici.
Haide.
Nu, Gloria, nu știm dacă Hailey a trecut.
A trecut.
Te simți bine?
- Nu așa bine ca tine. - Iată cei cinci finaliști.
Daisuke Ueno.
Umberto Panetta.
Andrei Novak.
Roger Wilson.
Și...
Hailey Rutledge.
Mulțumim tuturor celor care nu merg mai departe.
Și mult noroc finaliștilor.
Piesa va fi Simfonia a șasea a lui Mahler.
Mahler. La naiba.
Acum o să vedem ce poți.
Yuki.
Yuki!
Hailey.
Nu știu ce să spun. Ai fost uimitoare.
Ce poți să faci?
În plus, n-o să accepte niciodată două femei în finală.
Chiar crezi că e adevărat?
Crede-mă, am văzut asta de multe ori.
Pentru mine, s-a terminat.
Oficial, sunt prea bătrână pentru aceste competiții.
Ce-o să le spun părinților mei?
Yuki, tradu, te rog.
Vreau să mă asigur că înțelege bine.
Știi că doar patru dintre cele mai bune 150 de orchestre din lume
sunt conduse de femei?
Patru.
Ia-l naibii pe Mahler și bagă-li-l pe gât.
O să mă străduiesc.
Dle Fukumoto.
Maestrul vrea să vă spună ceva.
Îmi pare rău.
Că îți... E bine.
Da, dar pentru că am omorât robotul. Nu era necesar.
Dar nu și pentru muzică.
Mi-ai cerut să cânt Recviemul.
Ăla a fost Recviemul meu.
Nu te supăra... Bine, înfurie-te pe mine.
Dar nu pe Gloria, nu pe orchestră
și nu pe clădire sau pe orchestra de tineret.
Nu sunt supărat.
Și WAM nu e mort.
- E bine. Nu e supărat. - Salut, maestre.
Salut.
Credeam că ai murit.
Mai exact, am avut un scurtcircuit.
Înțeleg acum dinamica fragilității.
Datorită ție, știu cu adevărat cum să termin Recviemul.
Maestre, m-ai dezamăgit.
Mereu am crezut că ești un tip care gândește liber.
Recviemul a fost frumos.
Dar nu am evoluat.
Sunt un tip care gândește liber. Adică liber pe dinăuntru...
Nici măcar nu văd împrejur.
De abia aștept să continuăm să discutăm despre parteneriat.
Whisky, te rog.
Salut, Jerry.
Deci mi-ai găsit locșorul?
Da. Dacă te-a trimis Gloria, nu mă interesează.
Nu am venit pentru Gloria.
M-am furișat afară.
Nu-i spune Gloriei, dar Fugu se gândește serios să nu mai facă donația.
La naiba! Nu!
Dar nu e treaba mea.
Nu. Dumnezeule. O să fie distrusă.
Pe de altă parte, mai sunt și alte orchestre în New York.
Ce vrei să spui, maestre?
Nu știu. Muzica asta e ca un abis.
Și treci prin abis,
ieși pe partea cealaltă, și e și mai întuneric.
Da. Nu știu dacă pot.
- Hailey? - Bună. Unde ai fost?
Vorbești cu el?
Nu, vorbeam cu altcineva.
Bine. E foarte bine, Hailey.
Continuă să...
- Uite. - Să ai contact...
Au ales Simfonia a șasea a lui Mahler pentru finală.
A șasea a lui Mahler? Nu!
- Doamne, o să câștigi. - Nu!
O să câștigi.
Da, o și văd. O să câștigi, da.
Văd viitorul.
Nu spune asta, te rog.
O să câștigi.
Și știi ceva? Totul începe pentru tine acum.
Poți face orice.
Chiar nu cred că pot să fac asta.
Ce? Uite ce ai făcut cu Berlioz. Ai fost incredibilă. Ai fost foarte bună.
Ai fost magică.
Nu aveai o imagine foarte clară a ceea ce făceai,
dar ai... Ai cântat muzica și atât.
Cum adică nu am avut o imagine clară?
Știi ce vreau să spun.
Ai fost... Ți-ai folosit instinctul.
Și te ascultam,
nu am mai fost instructorul tău, ci doar publicul.
A fost muzică acolo.
Chiar trebuie să le bag Mahler pe gât,
așa că ar fi bine să fii instructorul meu câteva secunde.
Doar fii sincer cu mine.
- Foarte sincer? - Da.
- Sigur? - Te rog.
Bine.
Păi...
La început, mâinile tale erau în poziția corectă,
dar apoi te-ai agitat foarte tare și te-ai lăsat dusă de val.
Și legatoul a fost cam defazat. Nu a avut efect.
- Bine. - Da?
A fost cam ca... Ai fost aproape.
Apoi, problema e că fermata...
A fost ceva cam prea scurt.
Trompeta, de exemplu, a intrat puțin cam târziu,
apoi oboiul a intrat cam prea tare...
Da. Stai, deci sunt primele 20 de măsuri.
Da.
Când intră flautele, de exemplu,
nu le-ai arătat cum să facă fraza, și nu știau când să respire.
Asta e problema cu instrumentele de suflat.
Nu era nici portocaliu, nici alb,
ci ceva pe la mijloc.
Chestia asta despre care vorbim, că nu subliniezi totul.
Oamenii ăștia știu ce fac.
Îi lăsăm să cânte, îi ascultăm...
Data viitoare trebuie să-ți iasă perfect, Hailey.
Perfect.
Ca să fii un dirijor bun, e nevoie de multe lucruri.
O ureche bună.
Să cunoști repertoriul.
Și, mai presus de toate,
un dirijor bun trebuie să aibă o viziune și abilitatea de a o comunica.
Hesby! Cât mă bucur să te aud!
Ce... Poți să repeți, sunt... Semnalul nu e prea...
Ce? Când a spus asta? Când?
În numele lui Mozart, al motocicliștilor
și al lumii întregi, ce naiba ai?
Bună, draga mea.
Ce naiba ți s-a întâmplat în copilărie de faci așa ceva?
Despre ce vorbești, draga mea?
- Încă faci pe prostul? - Poți să nu te mai bagi?
Tocmai am vorbit cu Hesby.
A zis că te-ai întâlnit cu el, și acum nu se poate hotărî cine face Asyla.
A zis să hotărâm noi doi.
Cum îndrăznești să mă lucrezi pe la spate?
Eu? Uite cine vorbește!
- Cum adică? - Fii serioasă! Crezi că sunt prost?
Cadourile, florile, scrisorile de dragoste?
Bine, dacă ai o aventură, de ce nu spui?
Poate vreau și eu să-mi fac de cap uneori.
Doar se știe că niciodată nu mi-a plăcut monogamia.
Nu sunt scrisori de dragoste. Sunt de la Daniel Mahajan.
Vrea să fiu directoare la Guggenheim.
Poftim?
Asta... Tu...
De ce nu mi-ai spus?
Pentru că, Thomas, te iubesc, dar ai gura mare!
O să accepți?
Nu.
Pentru că o să iau piesa înapoi.
Și o să-ți zdrobesc orchestra ta de amatori de cartier.
Bine!
Bine, atunci!
Nu! Bine!
Pe locul al doilea...
Andrei Novak.
Și câștigătorul este...
Daisuke Ueno!
Filarmonica din Queens nu se teme de tehnologie sau de idei noi.
Ei vor ca oamenii să fie interesați din nou de muzică.
De exemplu, tocmai am angajat o primă oboistă senzațională.
Betty Cragdale.
Deci pot să te aud cântând.
- Iubita ta știe despre asta? - Nu trebuie să-i dau seamă.
Hailey?
- Bună. - Bună.
Felicitări, Daisuke!
Meriți premiul din plin.
Mulțumesc.
Ce s-a întâmplat? Ai fost un alt dirijor.
Da, m-am blocat.
Desigur.
Nu suntem roboți.
Da.
Hailey!
Ești fals. Nu ești adevăratul Rodrigo!
Sunteți ciudații cu Rodrigo.
Rodrigo a murit!
Da. Oameni buni.
Hai Lai!
Hailey!
Subtitrarea: Ligia Constantinescu
Redactor Anca Tach Constantinescu