Mozart a dzsungelben
Gyerünk, Hez! Bökd már ki!
Ne siettesd!
Ő egy művész.
Az vagyok.
Oké.
Mikor Gloria felkért, elindultunk egy művészi úton.
Ezt tiszteletben kell tartani.
Rendben.
Mielőtt elkövetnéd életed legnagyobb hibáját, nézd meg ezt a videót.
Cynthia egy motoron játszik Beethovent.
Ezt nézd!
Hesbyt nem lehet lenyűgözni ilyen motoros dolgokkal.
300 ezren látták.
És nézd csak, a tető is sértetlen!
Az egy gyönyörű leomlás volt.
Meg az egész, a káosz, meg a pápa.
Teljesen egyetértek.
Nos, az a terv...
Hesby!
Mi átformáljuk a zenekar fogalmát. Meg a zenéét.
Ez... Most mi van?
-Semmi. -Ez maga az ellenállás!
És minek álltok ellen?
-A jegyeladásnak? -De vicces!
Nem örülnél, ha 1200 ember hallaná, és nem csak 20?
1200 kisnyugdíjas?
-Miről beszélsz? -Mi az új generációhoz szólunk!
Mindkettőtök ajánlata tetszik.
Igen.
-Miért nem sétálunk egyet? -Nincs séta.
-De, de. -Nem! Nincs séta!
Gyertek utánam!
Imádom a sétákat.
-Ez a hang... -Csodálatos!
Mint egy disztópikus rémálom.
Pont ezt akartam átadni. Félelmetes!
Igen? Én nem félek.
Miért nem tudtok szívből játszani?
Miért?
Nem tudom, mit vársz tőlem, Maestro.
Nem tudom! Nem tudom!
Nem tudom, ez a gond!
Maestro, kérlek! Cálmate!
Jól vagyok. Próbálkozom.
Kölcsönkérhetem az oboát egy pillanatra?
Kérlek?
-Ez az alkotói folyamata. -Talán ez a baj.
-Igazi művész. -Tudom, hogy...
Igen.
Szerintem tudom, hogy kell játszani.
Hai Lai és az ozmózis segítségével.
Maestro. Ideje szünetet tartani. Ugye, Bob?
Nem, még nincs, de tartsunk szünetet.
Tíz perc.
-Add vissza Arlennek az oboát! -Nem, Gloria, nem.
Jól van, Maestro. Máris visszahozzuk.
Meg kell beszélnünk egy apró üzleti kérdést.
Azt hiszem, a darabod jó kezekben lesz.
Mi a baj?
Kérem a telefonod! Fel kell hívnom Hai Lait.
Hívtam már Dee Dee telójáról, hívtam a Warren Boydéról.
Hívtam már fülkéből. Hívtam a saját telefonjáról.
Sehol sem találom.
De jól van?
Már nem akar a barátnőm lenni.
Nagyon sajnálom.
De...
Mondd meg Hesbynek, hogy te vagy a tökéletes karmester a darabjához.
Ha megteszed, elnézem a Japánban történteket.
Szeretnék egy matét.
-Sharon, megtennéd? -Persze.
Itt vagyok, ha bármire szükség lenne.
-Sharon, csinálj matét! -Értem.
És... Hesby!
Hesby, Rodrigo most mondja, hogy elérzékenyült a darabtól.
Köszönöm, köszönöm...
Tudod, 39 órán át sírtam, mikor írtam.
Nos, Hesby Ennis, szerintem nincs kérdés.
Thomasnak kell adnod a darabot, mert ő szívből játszik.
Én csak egy anyag vagyok. Amit nem lehet meghatározni.
-Thomas szívből játszik! -Rodrigo! Gyere vissza!
Csak viccel.
Mert... Nagyon vicces.
Nem szeretem a rossz híreket, elmegyek sétálni.
Befejeztem.
Hogy érted, hogy befejezted?
Ne gyere ma haza.
Csak ne.
Karton és műanyag lecsengésű.
2015 jó év volt.
Ne menj vissza a Ferndale-be.
Lakhatsz odafent, rendezhetsz odalent. Ihatsz ezen a remek strandon.
Itt maradhatsz, és majd együtt öregszünk meg.
De vissza kell térnem a valóságba. És beszélnem kell Rodrigóval.
Még nem beszéltetek?
Csak úgy szakítottatok a teaszertartás után?
Igen. Nincs Mr. Pasi. Nincs együttélés. Csak normális dolgok.
-Ami nem normális, Hail. -Fogd be!
-Motoros csávó és Arlen. -Danny.
-Sziasztok! -Sziasztok!
Ti ismeritek egymást?
Csak egyszerre értünk ide.
-Helló! -Üdv!
Szia!
-És igen, összejöttünk. -Oké.
Kértek egy kis dobozos bort?
-Igen. -Légyszi.
Én kösz, nem.
Bocs, hogy megzavartam a bulit,
személyesen akartam szólni, hogy kiléptem a zenekarból.
-Kiléptél? -Ki akarok lépni.
Akkor engednek el, ha találok egy beugróst, akit Rodrigo elfogad.
Te vagy az egyetlen.
Miért akarsz kilépni?
Folyton azt álmodom, hogy Rodrigo le akar szúrni egy oboával.
Visszamegyek Chicagóba.
Mégis kérek egy kis bort, ha lehet.
Oké, de nem fog beállni helyetted.
Keresztezik egymást az utak.
De, vállalom.
Istenem. Köszönöm!
Tényleg?
Már nincs közös utunk.
Biztos vagy benne?
Jó lenne, ha tudnánk normálisan viselkedni. Ez is ilyen.
Oké.
Várjatok! Figyeljünk a levegővételre.
Be, és ki. Lefelé, felfelé!
-Hé, fuvolások! Abbahagyni. -Megőrültek, Cynth.
Ne már! Ezek tök drága hangszerek.
Fontos ember, és segíteni jött.
Köszönöm, Ricky!
Meg kell tanulnod elfogadni a kritikát!
Erről fog szólni az egész karriered.
A hegedűsök nem sírnak.
A brácsások sírnak.
-Brácsás akarsz lenni? -Nem.
Nagyon tehetséges vagy, azért vagyok szigorú.
Ha kedves vagyok, akkor gond van.
Oké, hajrá!
Helló, helló! Helló!
-Maestro! -A főnök. Igen.
Hogy van a csuklód?
Bal kézben kell fognom a vonót.
Szuper! Mint Jimi Hendrix. Menő.
Csak viccelek. Rehabilitáljuk, nem fog teljesen helyre jönni.
Megvan rá az esély.
A fenébe!
Úgy sajnálom!
Ne haragudj, csukló! Én tettem ezt veled?
Ne válaszolj.
Tanítani jöttél?
Tanítani és tanulni.
És hogy meséljek a gyerekeknek a vérről.
Milyen aranyosak vagytok!
Nem ismerlek titeket, de mindenkit nagyon szeretek!
Nagyon!
Tehát akkor...
Akkor csináljuk, jó?
A kezeim banánpudingból vannak.
Oké.
Hol voltál? Egy hónapja nem láttunk!
Ricky, dolgoztam, oké?
Voltam Japánban, voltam a Holdon.
Leúsztam az óceán mélyére, és puszta kézzel megöltem egy robotot.
Ne nézzetek így rám!
Maestro, kezdjük az 5. szimfónia elejével.
Nem, előbb meg kell hallgatniuk.
Muszáj.
Mikor kisfiú voltam, Maestro Rivera azt mondta nekem,
"Tanulj meg mindenen játszani, kivéve hegedűn."
Én az ellenkezőjét akartam.
Fogtam a hegedűt, és éjjel-nappal gyakoroltam,
amíg vér nem serkent az ujjamból,
meg ebből az ujjamból, meg ebből, meg ebből.
És mikor kiserkent a vér, folyni kezdett.
De igen, hát persze!
Véremet adtam a művészet fenségéért.
Maestro, gyere!
Itt is ezt akarom látni.
-Legközelebb vért akarok látni! -Maestro...
Maestro, igen. Miért nem mesélsz nekünk a vérről odakint?
Oké.
És itt ér véget a túra.
A Kandinszkij-galéria.
Ő minden bizonnyal Solomon R. Guggenheim kedvenc absztrakt festője.
És az enyém is.
Akkor nem mondhatsz nemet, igaz?
Nem is mondok.
Mikor ünnepelünk?
Csodálatos!
Intézem a papírokat, és hozok egy jó drága pezsgőt.
Mindjárt jövök.
Gloria! Mi a fenét csinálsz?
Hogy találtál meg?
Közös a naptárunk, emlékszel?
Majd Sharon megoldja.
Gratulálok! Te nyertél! Elfogadom az állást.
Nem is szereted a modern művészetet!
Pont eléggé szeretem.
Hesby neked adta a darabot.
Nem maradt semmim! Csak egy szétesőben lévő karmester,
és egyetlen támogató, aki épp mérges rám az említett karmester miatt.
Igazad volt Rodrigóval kapcsolatban.
Mindenben igazad volt, te győztél.
Kérlek, ne add fel!
Ez már csak ilyen.
Támadok, aztán te is visszatámadsz, az istenit!
Belefáradtam.
Igazad van!
Mondj csak fel!
Mauzóleumot csináltál a Filharmonikusokból.
Ne próbálkozz fordított pszichológiával!
Egy zenei zseni vagy.
-Ugyan már! -De, komolyan.
Minden fiatal karmester és zenész a te jóváhagyásodra vár.
Szerinted miért kapok ilyen jó kritikákat?
Mert megvetsz minket.
Akkor szerencséd van, mert a megvetésemnek nincs határa!
Azt hiszed, innovatív vagy?
Nem véletlenül vannak a hangszereid egy kukából!
Milyen sznob lettél!
Akkor baszd meg!
Ez a háború mindkettőnknek előnyös.
A háború jó a zenének.
Muszáj harcolnod!
Most már hazajöhetek?
Nem.
-Szerintem igen. -Nem.
Nem?
Hozzak még egy poharat?
Beszélnünk kell.
-Még mindig... -Sebastian!
Emlékszel, hogy azt mondtam, kölcsönveheted, ha szeretnéd?
A tiéd lehet.
És Shawn!
Ezt a diót Seiji Ozawától kaptam.
Ne edd meg.
Ne törd meg.
Nem fogom.
De nem kell több lakbér.
Ez nem lakbér.
Ezek ajándékok, tőlem, nektek. Ennyi.
Semmire nem vágyom többé.
Nem kell már semmi, nincs szükségem tárgyakra.
Csak a zenekar előtt álló árnyék akarok lenni.
Ez a vágyam.
Na, hogy szól?
Csodásan. Azt hittem, egy lemezt hallgatunk.
Csodálatos hangszer.
-Biztosan nekem adod? -Igen. Persze. Neked?
-Köszönöm. -Kérlek.
-Majd igyunk valamit. Oké? -Persze.
-Igen. -Igyunk, meg csináljunk mást is.
-Igen. Mindenfélét. -Így van. Legközelebb mást is.
Igen.
Vendégeink vannak. Vagy nagyon be vagyok állva.
Maestro, hívott?
Norton! Morton Norton, igen.
Nézze, mim van a maga számára!
Például.
Ez a focilabdám,
ezzel aludtam 10 és 13 éves korom között.
A magáé.
Miért osztogatja világi javait?
Szakítottak a barátnőjével.
Az a mocskos szájú oboista!
-Ide abszint kell. -Igen.
-Köszönöm! -Öröm az ürömben.
Én is kérhetek?
A megtört szív az egyik legérdekesebb fájdalom.
A zavarra!
A sóvárgásra.
A családra.
Nem akarok többet koccintani.
Maestro, ez nem járja!
Maga a gyűjteményem egyetlen élő karmestere.
Ki ez az egy oboista a millió rajongójához képest?
Maga a fantasztikus Rodrigo DeSousa!
Norton, köszönöm. Sebastian!
Page!
Akkor most bulizunk? Hívhatok embereket?
Hívja a kórust!
Légy türelemmel! Nagy terveim vannak mára.
Mindenki sokáig dolgozik majd.
De hát ez van.
Mi folyik itt?
Ez az a csodás zenekar, amiről meséltél?
Hol vannak a többiek?
A szakszervezet kapott egy fülest, hogy a kar
nem tagja a szakszervezetnek, de vannak onnan zenészei.
Micsoda?
Tiltólistára akarják rakni őket,
ha nem lépünk be mi is.
Hesby Ennis!
A Polaria Szimfónián nőttem fel.
Nagyon sajnálom. Remélem, nem ért semmi maradandó károsodás.
Most vicceltek? Szabadúszó lettem?
Miért mosolyogsz?
Miért mosolyog?
Ez... fantasztikus!
És még nevetsz is.
-Nevet is. -Nevetsz.
-Nem vagy mérges? -Dehogynem. Ki vagyok akadva.
Istenem, Gloria!
A barátnőd köpött be minket?
Hát persze!
De már nem sokáig lesz a barátnőm.
A monogámia amúgy is természetellenes. Mind eláruljuk egymást.
Hová megy Hesby?
Odaadja a darabját Gloriának.
-Öt. Hat. Hét. -Ne legyen magasabb!
Megölöd a zenét.
A fantasztikus Rodrigo DeSousa!
Gyönyörű. Gyönyörű. Köszönöm, köszönöm!
Nagyon szép. Tehát...
-Gyönyörű vagy! -Köszönöm, Maestro.
Múltkor miért nem hívtak meg? Hol voltál?
Nem tudom.
-Beszélgessünk majd. -Igen.
Shawn, segíts a dobozzal! Ajándékozzuk el ezeket.
Joan Jett!
Gyere, Shawn!
-Joan Jett! Mi újság? -Szia, Rodrigo!
Ezt oda akartam adni. Az első válogatáskazim.
Én terveztem a borítót.
A Sosztakovics-előadásod a Berlini Filharmonikusokkal.
Teljesen lenyűgözött.
Engem pedig a szörnyen csodálatos hangod nyűgözött le.
Istenem! Nadia Sirota! Imádlak!
Sebastian barátja vagy?
Nem. Rodrigo hívott meg,
hogy nekem adjon egy hangolót, amit Kathleen Battle vágott hozzá.
Nem tudom, miért.
Itt van Rodrigo is?
-Szia! -Szia!
Várj, elfelejtettem, hogy utállak!
Kérlek, ne! Nagyon sajnálok mindent.
Nagyon helyes.
De már túl vagyok rajta.
Még mindig itt laksz?
És Rodrigo?
Szia, Jeff Zeigler!
Maestro.
De jó, hogy látlak!
Szeretnék neked adni valamit, azt gondolom, hogy téged illet.
Ezt a ceruzát.
És ezt a csészét.
A nagymamám csészéje. Ebből olvasta ki a jövőt.
De nem igazán működik, kicsit jobban...
Meg elég régi is.
Szóval...
-Mi baja van? -Azt hiszem, te vagy a baja.
-Ray Chen? -Igen.
Kimennél? Ez az én szobám.
-Igen, persze. -Köszi.
-Meséltem, hogy elloptam egy tankot? -Nem.
-Nem meséltem? -Nem.
De, mikor...
Én éppen indulok.
Hai Lai, ő itt Esmeralda.
-Helló! -Énekel.
-Nagyon ügyes. -Örvendek.
Leülnél ide, Esmeralda?
És ne menj el! Egy perc, és jövök.
Hai Lai, Hai Lai. Várj!
Elajándékozom a dolgaimat, kéred ezt?
Mert a nagymamámé.
-Nem kérem. -De én...
Mérges vagy a madrigálos lány miatt?
Nem. Azt csinálsz, amit akarsz, azzal, akivel akarsz.
Nem érdekel.
Hai Lai, ha nem is beszélsz velem, azért ezt odaadnám.
Szeretném, ha eszedbe jutnék.
Én meg tudni szeretném, hogy lehetek-e beugrós holnap?
Persze, Hai Lai. Nyugodtan.
Bármikor beugorhatsz. Mindig téged foglak keresni.
Ha más játszik,
én akkor is azt kérdezem, "Hol van Hai Lai?"
Mert... Nem szeretem mindenki játékát.
De a tiédet igen.
Azt a hangot, ami olyan,
mint mikor egy anyamadár eteti a fiókáit...
Istenem! Ne beszélj már folyton hülyeségeket!
Mint hogy "Játssz szívből!"
Meg "Te fogsz nyerni. Remek karmester vagy, Hai Lai!"
Akkor mondok nem hülyeséget!
Sosem leszel jó karmester, Hai Lai! Sosem!
Tudod miért?
Mert mindig rám hallgatsz.
Meg Thomasra, meg az apádra.
Ne hallgass senkire!
Hallgass a zenére! Játssz a zenével!
Kurvára szívből kéne játszanod!
Baszd meg! Igenis szívből játszom!
Milyen volt a próba?
Tudod te azt.
Nem csinálom ezt tovább.
Mire célzol?
Lehet, hogy ez tényleg nem működik.
Ne már!
De harcolok!
Azt hittem, ezt akarod, te őrült!
Na, ne. Most komolyan?
Leszel a feleségem?
Így akarod visszaszerezni a darabot?
Nem.
Ez egy biztosíték, hogy ezentúl szexelhetünk
újra és újra és újra.
Mondtam, hogy örülök, hogy nem vagyunk házasok.
Szeretek csalódást okozni.
Kérlek, kedvesem!
Nem.
Eldobnál egy tökéletesen működő kapcsolatot
csak azért, mert egy seggfej voltam?
Nem szakítok veled.
De nem írom alá a biztosítékodat.
Nem lehetsz többé seggfej, Thomas.
Ezt nem tudom megígérni.
Nézd, már négy férjet elfogyasztottam,
nem csak neked kell fejlődnöd.
Akkor hadd legyek én az Ötödik Thomas.
Királyian hangzik.
Itt aludhatsz ma.
De a másik kérdésre nem a válaszom.
Öt, hat, hét, nyolc.
Álljatok meg, nem!
Nézzétek, ki jött vissza! Mischa, jössz 20 dolcsival.
Mi folyik itt?
Pablo? Pablo Heras-Casado?
Rodrigo DeSousa.
Üdv!
Szeretem a munkádat.
Néha kicsit...
De most elmennél, kérlek? Mert ez az én táncom.
-Igen, köszi. -Pablo, maradj!
-Mert kiléptél! -Mi?
Én meg találtam valakit, aki újabb, szebb és odaadóbb nálad.
Úgyhogy tipli van.
Nézzük az elsőt!
Ne, várj! Egon, kérlek!
Igazad volt. Mindennel kapcsolatban.
A zenekarral, velem, a megfulladással. Nem kapok levegőt!
Miért nem? Miért?
Nem tudom, Egon, nem tudom!
Ha nem tudod, miért, akkor ennyi.
Ne már! Kérlek, én vagyok Faust! Én vagyok Faust, a főszereplő!
Nem ő Faust! Én vagyok Faust!
Az vagy! Csak nem az én Faustom.
Most menj el, próbálunk.
Nem megyek!
Jól van. Srácok, Pablo, menjünk, sajnálom.
Nagyon sajnálom.
Wolfgang?
Te kis scheisse!
Kreatívfelelős Dranka Anita ünk, sajnálom.