Mozart a dzsungelben
Sziasztok!
-Helló! -Sziasztok!
Kíváncsi vagyok, mennyit fejlődtetek.
De nem annyira, mint azok,
akik a teremben ülnek majd az előadás közben.
Igen.
Oké.
Jól van. Szóval...
Kész?
Gloriának igaza volt.
Cynthia, igazad volt.
Bob, igazad volt.
-Warren Boydnak is. -Mivel kapcsolatban?
Az 5. szimfóniával. Fünfte, Beethoven.
-Tudjátok, mivel van a baj? -Mivel?
-Velem. -Nem.
Velem van a baj.
Hogy mi a baj? Nem tudom. Mondjuk le a koncertet!
Mondjuk le... Igen.
Maestro Rivera megdobna a pálcájával.
Vagy ezer pálcával.
Megdobnál ezzel a vécépumpával, Warren Boyd?
-Dobd! Ne sajnálj! -Szerintem az nem segítene.
Nekem van egy ötletem.
Ne mondjuk le.
De fogjuk ki a szelet a vitorlából.
Rendben, fogjuk ki.
Fogjuk ki, különben nekimegyünk a jéghegynek.
Meg kell mentenünk a jéghegyet. Oké?
-Értitek a hasonlatot? -Igen.
Kérhetek 20 percet?
-Hogyne. -Persze.
Sajnálom, sajnálom.
-Csukjátok be az ajtót! -Rendben!
A fenébe. Mi a szar történt?
Már elnézést.
Könnyű macskának lenni?
Könnyűnek tűnik.
Hát oboázni kurvára nem könnyű.
Ne érts félre, örülök a lehetőségnek.
Neked volt már pasid?
Vannak cuki kandúrok a házban?
Voltál már valaha odakint?
Fogtál már egeret?
Vagy csótányt?
Bár nincs túl sok csótány az épületben, igaz?
Rohadt közös képviselők.
Szereted egyáltalán a klasszikus zenét?
Üdv!
Nem hallom a szép zenét.
Csak beszélgettünk kicsit.
Nem azért fizetlek.
Isadore nagyon szereti a zenét.
Azt látom.
Nem zavarok, ugye?
Szia, kedvesem! Használtam a kulcsom, ha nem bánod.
Az én hibám, mert adtam egyet.
Üdv, Betty! Fukumoto-san, örülök, hogy látom!
Én is, Gloria.
-Azt akartam mondani... -Ne mondja el!
Mit?
Hogy miért hívta össze ezt a találkozót.
Gondolja, hogy rossz hír?
Nem az?
-Hát... -Te...
Csak...
Oké, oké. Mondja!
Visszakérem a támogatást.
Mégse mondja!
Már késő, kedvesem.
Nézze, tudom...
Tudom, hogy kissé hullámzó volt a helyzet,
de ez akkor is egy kihagyhatatlan lehetőség a Fukusoft számára.
Egyetértek.
Csak úgy érzem, hogy a mostani vezetőség nem elég erős.
Ha azt hiszi, hogy ő jobb igazgató lenne...
Mi? Nem akarok igazgató lenni, hiányzik az oboa.
Nem akarsz több hatalmat?
Drágám, a terem utolsó sorában ülő
néző is beleremeg,
ha levegőt fújok két apró náddarabba.
-Nekem ez pont elég. -Bravó!
Akinek nincs homokban a feje, tudja,
hogy itt nem veled van a baj.
Remélem, nem a csodás Maestro DeSousára gondolsz,
mert köztudott, hogy érzek vele kapcsolatban.
Rodrigo, hát itt vagy!
Szia, Egon!
Úgy döntöttem, mégis lehetsz te Faust.
-Nagyszerű. -Igen?
-Nagyszerű. Azt hittem... -Ma van az előadás.
-Ma? -Ma.
Ma nem lehet, a zenekarral vagyok.
Előadásunk van.
Értem, a hűséges rajongók megkapják kultúraadagjukat.
De ne sokáig, reggel botoxolni mennek.
Ne legyél cinikus, Egon.
Csak a naiv ember cinikus.
Legyen holnap.
Nem lehet. Holnap Reykjavíkba megyek.
Egy rocksztárral dolgozni. Aki nem Björk.
De itt nincs közönség. Bármikor lehet, nem?
Az Andersen-szobornál három óra múlva. Ez a meghívó.
FAUST - RODRIGO DESOUSÁVAL
-Három óra? -Igen.
-Ezt kérem vissza. -Fenébe!
És igazad van, cinikus vagyok.
Te vagy a legártatlanabb nárcisztikus személy a világon.
Ne akarj mindenáron felnőni.
Három óra múlva.
Lehet, hogy az utolsó esélyed.
Elnézést, hol van a legközelebbi mosdó?
És használhatjuk majd fellépés előtt?
És öt perc múlva nasiszünetünk van,
gondoltam szólok.
-Hogy is hívnak? -Esme.
Tetszik a stílusod.
-Szia, Hailey, hallom, visszatértél. -Igen.
Milyen érzés?
Nagyon furcsa.
Tudod, emlékszem a legelső napodra.
Nagyon ideges voltál.
Te meg bogyókkal akartál lenyugtatni.
Régi szép idők!
Örülök, hogy újra itt vagy.
Hiányoztál.
Ti is nekem.
Istenem!
A legcsinosabb zenekar, amit valaha láttam.
Köszönjük!
Szuperül néztek ki! Nagyon menők vagytok.
Tara, hol a vonód?
-A táskámban. -Futás érte!
-Kölcsönadhatom az enyémet. -Oké.
-Hogy van a csuklód? -Rágondolni sincs időm.
Remek. Csak így tovább!
Szia, Ricky! Mi újság?
Sokan vannak.
Igen. Elég sokan.
-Ne izgulj! -Nem fogok. Itt van nekünk Ms. Cynthia.
Bizony.
Igen.
Oké.
Nem kell munkavédelmi sisak, ugye?
Füldugó annál inkább.
Szerintem csodálatos lesz hallani
az 5. szimfóniát a gyerekek előadásában.
És aztán Rodrigo visszatér a nyeregbe Hesby darabjával.
Fantasztikus!
Köszönjük, köszönjük!
A ma esti műsorunkat
a Maestro Rivera Ifjúsági Zenekar előadásával nyitjuk.
Neked köszönhetően.
Akik nem Beethoven 5. szimfóniáját adják majd elő.
De előadnak valamit, még nem tudom pontosan, hogy mit...
De nagy örömmel mutatom be az embert,
aki felelős ezért az egészért.
Egy nagyon sikeres, és remek csellista.
Aki megsérült.
De úgy hiszem, a sérülések néha segítenek meggyógyulni.
Nagy tapsot kérnék
a Maestro Rivera Ifjúsági Zenekarnak, és Cynthia Taylornak!
Köszönjük, Maestro!
Már várjuk, hogy előadhassuk Beethoven 5. szimfóniáját
egy későbbi időpontban.
A gyerekek keményen dolgoztak,
és örülünk, hogy ma este itt köszönthetjük őket.
Nagyon ügyesek.
Valóban.
Meg akartam köszönni, hogy játszhatok.
Nincs mit. Én is köszönöm.
Őrületes!
Milyen egyszerű dallam, és mégis milyen gyönyörű.
Maestro Rivera mindig azt mondta...
Mit jelent?
"Ne bonyolítsd túl, te ostoba!"
Szerintem ezt nem ő találta ki.
De elég jó, nem? Működik.
Ahogy a "szívből játszol" is.
Hát persze.
-Menj csak! -Oké.
-Pavel! Pavel! -Maestro!
-Figyelj! -Igen?
-Kérnék valamit. -Jó.
Odaadnád ezt Bobnak?
-Bobnak, oké. -Igen.
Mondd, hogy olvassa fel a színpadon!
-Olvassa fel. -Igen, igen.
Mikor színpadra lépnek.
-Mielőtt a pódiumra érsz? -Igen.
-Oké. -Köszi!
Megkérnélek téged, de te akcentussal beszélsz.
Akcentussal?
Jó újra látni téged, Hailey.
Köszönöm. Titeket is.
Befogadjuk miközénk, miközénk.
Ez ijesztő, Warren!
Nem láttátok a Szörnyszülötteket?
De láttuk.
Hol a Maestro?
Mi folyik itt?
Mit csinál Bob?
Hé!
Minden oké. Bízzátok rám!
És Rodrigo?
Mi folyik itt?
Kaptam egy levelet a karmesterünktől, Maestro DeSousától.
Kedvesem, elszorítod a kezem!
"Mutatkozz be, Szakszervezeti Bob."
A nevem Robert Szymkowski, fuvolán és piccolón játszom.
Illetve dorombon és jazzharmonikán is, de azt nem itt.
Itt csak fuvolán és piccolón.
-Gyerünk már! -Mi? Ja, igen.
"A Filharmonikusok karmesterének lenni a világ legjobb munkája,
"és ez a folyamatosan fejlődő karmester
"nem érzi rá méltónak magát."
-Te jó isten! -Mi a...
"Ma átadom a helyemet."
Menj, menj oda! Gyerünk!
Drágám, nekem van saját zenekarom.
"Küldtem egy pálcát."
Menj már érte!
Majd legközelebb.
Istenem!
-Thomas. Thomas! -Elnézést!
"A pálcára ráírtam valaki nevét."
Szerintem nem tudja, hogy írják a neved.
"Ez az ember segített tanulmányozni Hesby Ennis ígéretes darabját."
Ígéretes? Baszd meg!
"Hai Lai, tudom, hogy nem szeretnéd, hogy én adjam át neked,
"ezért odaadtam Bobnak..."
Menni fog?
Jó estét!
Ma este Hesby Ennis új, gyönyörű darabját mutatjuk be.
Megpróbálom hitelesen átadni.
De szükségünk van még valamire.
Egy oboistára, aki képes átadni ezt a fagyos érzelmet.
Itt van esetleg Betty Cragdale?
Itt van bizony!
Remekül fogsz szórakozni.
Ezt neked fújom, Fugu!
Üdv, Rodrigo!
Szia, Egon.
Hogyhogy eljöttél?
Emlékszem, mikor először vezettem igazi zenekart.
Egy oaxacai versenyen voltam.
Nyolcévesen.
Nagyon izgultam, és...
Elbaltáztam.
Maestro Rivera olyan mérges volt, hogy egy hétig nem beszélt velem.
Nagyon kemény volt.
Tőle sosem jöttek dicsérő szavak.
De aztán kaptam egy második esélyt, és egész jól sikerült.
A mai nap a második esélyeké.
Szia! Nagyon köszönöm. Tényleg...
Kérem az oboát.
Ne bénázd el!
Hol vannak a táncosok?
Ők nincsenek itt. Nem kellenek. Csak a gyakorláshoz.
Csak te meg én?
Nem, csak te. Másra nincs szükség.
De, Egon, van. Én emberekkel dolgozom.
Élő vagy halott zeneszerzőkkel, zenekarral
vagy közönséggel.
Nélkülük nem létezem.
Akkor ne létezz!
Ne létezzek.
Ez mekkora scheisse!
Wolfgang!
Kihez beszélsz?
Egy régi baráthoz.
Sokat gondolsz magadról.
Örülök, hogy látlak!
Még egy kis szín is van az arcodon, jól áll.
Mi a helyzet?
Nézem, ahogy hülyét csinálsz magadból, és tönkreteszed a karriered.
Eddig egész jól megy.
Tudom...
Egon, azt hiszem, készen állok.
-Igen? -Megtaláltam a nem közönséget.
Kezdjük el. Kezdjük!
Milyen zenére?
-Válaszd ki te. Mindegy. -Oké... Meg is van.
-Tegyél bele jetét is. -Jó.
-Nem nézel meg? -Nem, én most elmegyek.
Helyezd el magad. Fejet fel. És...
Rutledge, te őrült! Imádlak.
Oké, most megijesztesz engem is, meg a babát is.
Szeretlek, baba!
Ügyesek voltak! Csodálatos!
Majdnem szívrohamot kaptam.
Bravó, Rutledge! Bravó!
Igen, Hai Lai! Megcsináltad, Hai Lai!
-Igen! -Tényleg megőrültél!
Ugye megmondtam, hogy nagyszerű lesz! Én megmondtam!
Megmondtam! Csodálatos volt!
Hai Lai, te vagy a legjobb, Hai Lai!
Rodrigo!
Igen, Gloria Windsor. Mi az?
Ki vagy rúgva.
Nem baj.
Gloria, nem baj.
Minden rendben lesz.
Remek volt, igaz? Lenyűgöző.
Istenem, lenyűgöző volt!
Nem láttam, de éreztem, éreztem a távolból.
Igen. Csodaszép volt.
Gloria, minden rendben.
Hailey Rutledge oboista,
a Fukumoto Karmesterverseny döntőse
váratlan rivaldafényben részesült, Maestro DeSousa gyors cseréje okán.
A feladat néha túlnőtt rajta,
mégis sikeresen hozta elő az érzelmeket a helyenként
túlgondolt szimfonikus rejtvényből.
Sikeresen.
-Ez jó. Igaz? -Az. Nagyon jó.
Ezt láttad már?
Én megmondtam!
Mondtam, hogy nagyszerű lesz.
Megmondtam! Csodálatos volt! Sikerült! Igen! Igen!
Hai Lai, te vagy a legjobb, Hai Lai!
Igen! Szívből játszol! Szívből játszol!
Igen!
Sírj csak.
Jöjjön ki.
Ha ettől nem sírsz, akkor semmitől.
Neked minden egy romantikus komédia?
Igen.
Te vagy a gyerek, aki azt mondta, egy darab scheisse vagyok?
Nem, ő a második fiam, Karl.
Kis gazember.
Miatta nem fejeztem be a Requiemet.
Igen?
-Hogyhogy? -Már majdnem kész volt.
Aztán bejött, és direkt ráborította a tintatartót a kottára.
Elölről kellett kezdenem.
Istenem!
Én azt hittem, azért, mert eluralkodott rajtad
a halandóságtól való félelem, vagy ilyesmi.
A halandóságtól való félelem?
Csak azok félnek, akik még nem haltak meg.
Mielőtt elfelejtem, Maestro Rivera megkért, hogy adjam át...
Szoktatok beszélni?
Oké, mit mondott?
Azt mondta,
hogy "Láss munkához, te mihaszna!"
Igen. Lássak munkához.
De milyen munkához?
De tényleg. Milyen munkához?
Kreatívfelelős Dranka Anita