-Du säger inte så i mitt hus! -Släpp mig!
-Du visar ingen respekt! -Vad fan?
Hör på...
Jag jobbar röven av mig för den här familjen.
Ni vet det.
Eftersom jag älskar er.
Jag älskar er.
Det vet ni.
Vi älskar dig också, pappa.
Bara sluta ta kokain hela tiden.
Var en man.
-Vad händer här? -Leslie, kan vi prata?
Vad händer här? Detta är mitt företag.
Vad är problemet?
Leslie, de här herrarna vill prata med dig.
Den närmaste känslan
man kan komma kokain är...
...att vinna, eller...
...att få en stor summa pengar,
som genom...
...ett lotteri, eller ett arv.
Och bra kokain...
...är som ren, koncentrerad kyla.
Man blir expert på det.
Joe Cool. På alla ämnen.
Och man vill delge all kunskap genast.
Universum glöder...
...och rummen...
...blir härligt konkava.
Jag minns en gång.
Efter att jag tagit kokain på kontoret...
...så...
Min sekreterare i 30-årsåldern, som jag inte hade tittat så noga på förut...
...hon var verkligen...
...riktigt vacker.
Och hon var mycket snäll mot mig.
Hon hade ett fint leende.
Och hennes bröst var fantastiska.
Denna...
...aptit på kokain har lett till dyra obetänksamheter.
Jag ska åtalas...
...för förskingring från firman som jag
bildade när jag var 24.
Min familj...
...pratar inte med mig längre.
I morse satt jag i en park
där jag tillbringat de bättre stunderna i mitt liv
med min då lilla,
halvvietnamesiska son.
Och jag såg en liten pojke
konstruera, och sen på egen hand bygga,
ett jättefint sandslott.
Och så reste han sig upp
och med glädje
stampade han ner det igen, till sandkorn.
INGÅNG ENDAST FÖR BEHÖRIGA
Varför gör vi så?
Jag är Leslie Claret,
och jag kan inte sluta göra något som skadar mig.
Hjälp mig. Snälla.
Gå ner om fem. Gå ner om fem.
Tja, stegen ger en ordning,
och det ger klarhet.
Och i klarheten finner man ett syfte.
Det är det hela.
Leslie, lyssna nu,
vi har känt varandra länge.
Du hade ett legendariskt inflytande i modern tid för industriell rörledning.
Du är välkommen här på McMillan.
Vi är hedrade att ha dig här på McMillan.
Men tyvärr Leslie, kommer det att finns ett tak.
För dig... för gott, Leslie,
på McMillan.
Min svärmor respekterar dig högt,
men hon har ett ansvar inför våra aktieägare.
Det är på grund av din dom omöjligt att erbjuda dig en position
högre än avdelningschef.
Men du, låt oss jobba nu.
När vill du börja? Juni?
Jag skulle helst börja så tidigt det går,
för att komma in i det igen.
Låt säga att du börjar det tredje kvartalet.
Klarar du dig till dess?
Jag klarar mig till dess.
MCMILLAN INDUSTRIELL RÖRLEDNING 201
PARKERING, CHEFER
Mitt fel. Förlåt.
Han ställer sig där. På C 19.
Den kallar liksom på honom.
Den kallar på honom, C 19!
Han kan inte motstå det.
Titta, han kör in den där.
Hans andra hem.
Fan också!
Fan också.
Han inleder Denon-presentationen.
Hej, jag heter Eugene Chow. Jag är processtekniker.
Ursäkta. Han heter inte Eugene.
Det är lugnt. Jag jobbar inte ens här. Jag besöker bara min flickvän.
Ett stort kliv bakåt för dig, Stephen.
Det var pinsamt för oss båda, Stephen.
Jag heter Eugene Chow.
Har en okänd skallskada.
Jag är ledsen.
Ingen fara. Du har bara...
slut på idéer.
Ska vi skriva det på din hand, också?
Nej.
LÖGNARE
Är du redo för Denon?
Leslie, javisst. Hej.
Vi säger klockan två i Harbaugh-rummet.
Det låter bra.
Fint.
Hör du, vi kan väl försöka komma på rätt spår, jag och du.
Det försöker vi.
Okej. Lycka till. Vi ses klockan två.
21 TIMMAR TIDIGARE WASHINGTON, D.C.
Vi har gjort det svårt för er europeiska polis.
Jag ska fortsätta med det i eftermiddag.
Carlson.
-Tack. -Tom, stick härifrån nu.
Kom igen. Hur många gånger har vi gjort det här?
Matchboll.
Du verkar ha tappat ett steg.
Vi spelar igen.
Vi får se vem som har tappat något, din jävel.
Carlson, låtsas du att du fortfarande är i form?
-Javisst. -Jag också.
Kan vi säga "nästa poäng vinner" innan nån av oss får en stroke?
Jadå.
Bra match.
Carlson, tack igen, för din hjälp med detta.
Tom, det är så det funkar. Vi sinkar det.
-Sköt om dig. -Det gör jag alltid.
35 TIMMAR TIDIGARE LUXEMBURG
Har vi alla soporna från Hotel Gerald?
Är det här allt?
Dessa påsar?
Ja. De gröna påsarna innehåller skräp från hotellrummen.
De vita innehåller sopor från köket.
Sophie och jag tar det från rummen.
Sandrine och Lucie
letar igenom köksavfallet.
Leta efter nåt som kan koppla ihop McClaren och Barros.
Vadå?
Köksavfallet innehåller saker som smutsiga servetter och använda sugrör.
Rumssoporna innehåller badrumssopor som kondomer och tandtråd.
Kondomer. Underbart.
Det från rummen är värre.
Jag tar hellre köksavfallet.
Det gör jag också.
Vi kör sten, sax, papper.
Ett, två, tre.
77 de Champlain.
Tillstånd att fråga ut den amerikanska medborgaren Dennis McClaren.
Hej Myna, mamma är i Chicago.
Det jag lärde mig allra först här
är att ingen pratar engelska som i Rosetta Stone.
Jag är kund här, inte du.
Det kändes så nervöst att beställa in frukost
att jag lät bli det...
...och bara gick.
Jag jobbar här. Vad gör du?
Jag måste ha en lokal fullmakt nu.
Interpols orangea skrivelse för samverkan.
Vi förberedde det dokumentet
men skickade det inte, eftersom det blå meddelandet
om federal tillgång nekades er.
BLÅTT MEDDELANDE
Jaha.
Då kan jag posta fullmakten till er.
Skulle ni kunna ge mig den nu?
Mitt flyg till Milwaukee går om en och en halv timme.
Men den är i postrummet. Vi hittar den aldrig.
Är den orangea fullmakten orange?
Det är den.
-Det gör det lättare. -Förmodligen.
-Är det den? -Förmodligen. Ja.
Jag ska vara ärlig. Carlson Sohns,
som är chef för Interpol i USA sa: "Begrav den i postrummet."
Vi sinkar saker jämt,
när vi är hemskt upptagna.
Han trodde nog inte att ni skulle få ett blått meddelande.
Tack, ni har redan visat det.
Jag vet inte riktigt vad jag ska göra nu.
Jag ringde Carlson. De sa att han gick för att spela squash för fem timmar sen
men inte har kommit tillbaka.
Jag vill inte göra min chef arg genom att ge er nåt
som han bad mig posta senare.
Jag vill inte göra min chef arg
genom att inte ta fast nån som har mördat nån.
ORANGE FÖRORDNING OM SAMVERKAN
Vi ses klockan två.
-Harbaugh. -Det låter bra.
Tro inte annat.
Ett atomvapenbeväpnat Iran är inte en utmaning som kan begränsas.
Det skulle hota Israels eliminering säkerheten i Golfnationerna
och stabiliteten i den globala ekonomin.
Det riskerar att utlösa ett kärnvapenrace i regionen,
och upplösning av icke-spridningsavtalet.
Hon är här. - M
Det är därför en koalition av länder
håller den iranska regeringen ansvarig.
Och det är därför USA kommer att göra vad vi måste
för att hindra Iran från att få kärnvapen.
Jag organiserade en plan för att överföra en summa pengar
till den kandidat som skulle motarbeta målet med ett kärnvapenbeväpnat Iran.
Men jag placerade dem...
...i händerna på fel man.
Och den mannen hade ordnat för
att använda dem till att anställa en specialist
som skulle sätta den slutliga systematiseringen i deras program.
Så i maj 2012
var jag i ett läge där jag kanske på egen hand hade beväpnat Iran.
Du kommer att bli frestad av nya omgivningar.
Av nya fascinationer.
Nya impulser.
Men dina förbud och restriktioner är desamma.
Det vi har försökt göra är att personifiera Stephens återhämtning.
-Ja. -Och organisera hans träning kring...
-...låt säga Stephens favoritfilm. -Ja.
Den här övningen är en omfattande indikation
på var Stephen befinner sig på vägen mot tillfrisknande.
Den innehåller hågkomst, motorik och sekvensering.
-Tränade ni på detta på lunchen? -Ja.
-Ja? -Ja.
Okej, då ser vi hur det går.
Hon vill fråga ut mig i morgon.
Jag kommer att missa andjakten.
När vi har besökare i stan, som Denon, tar vi med dem ut i sumpmarkerna.
Det är kul. Du borde följa med i morgon.
Det är nåt för en McMillan-man.
Ja.
Nej.
-Varför inte? -Jag vill inte skjuta fåglar.
Hör på.
Fokusera på utfrågningen, för det...
-Det är på riktigt. -Ja.
-Det är verkligt. -Ja. Det är verkligt.
Kom på middag. Hjälp mig förbereda mig.
Denon, om tio.
I Harbaugh-rummet.
MCMILLAN
HARBAUGH-RUMMET
Vet du vem han är?
Från Galvanized United.
-Leslie Claret. -Självklart. Vad är det med honom?
Det här är Leslie Claret.
Är ni Leslie Claret?
För en miljon år sen.
Grundaren av Galvanized United.
För en miljon år sen. Detta är John Lakeman.
John kommer att berätta om vårt terroristinstallationsprogram.
Är ni delaktig i projektet, något så...
Något i den här storleken?
Tja, detta är en grundläggande avdelning på McMillan.
Jag tar del i arbetet men är inte er huvudman,
inte den ni ska gå till, för...
-För att ni är Leslie Claret. -Nej. Tack.
Nej. För att jag är gammal.
Våra unga män här hanterar de dagliga sakerna.
John, hoppa in nu,
och ge dem tiocents-rundturen av vår terrorplan.
Ja. Killar...
Hej. Då kör vi.
Så...
Vi tar...
Vi börjar med foghamplarna.
-Attans. -Vad?
Vi är hampelfria.
-Vadå? -Vi kan inte filtrera.
I något skede under överföringen.
Jag trodde att det var klart.
Ingen bearbetning eller filtrering med hamplare eller fogprocessor.
Det är okej, och inte ovanligt.
Det är nog klokt.
John, ta fram veckans filterplanlösning, och gå på
djupet av vår systematiserade icke-filterdiffusion.
Ursäktar ni ett ögonblick?
Jag vill bara...
Jag vill inte överskrida mina...
Jag vill tala om det med Leslie
så vi inte landar på några ohållbara eller otillgängliga...
...produkter i sortimentet.
-Javisst. -Inga problem.
Leslie, kan du ta över?
-Jag vill inte... -Du vill inte vadå?
Jag trodde att hela saken var filtrerad.
Inget märkvärdigt. Grundläggande.
-Jag är inte... -Grundläggande.
Jag är inte redo att sälja in ett oprocessat filtersortiment.
-Beklagar. -John, vad fan?
Det är ju rutin. Grundläggande.
Så här är det. Jag anställdes för att leda en avdelning,
och vi anställde dig för att hjälpa mig. Du har flera gånger misslyckats med det.
Du belastar mig
och du stör den mycket viktiga ordningen
för hur McMillan arbetar.
McMillans sätt. Det är grundläggande.
Okej.
Jag gör det själv.
Jag gör nybörjarjobb,
jobb som inte hamnade på mitt skrivbord när jag var i din ålder.
Jag ledde ett företag i din ålder, inte en jävla avdelning.
Eftersom jag brydde mig och var bra, för att jag brydde mig.
Men du...
Du verkar inte göra det, grabben.
Listan över deltagare i resegruppen kommer på måndag.
Bry dig inte om att titta på den, Lakeman.
Luxemburg. Ja.
-När då? -I morgon.
-Jag ska göra nåt med Efram. -Tyvärr, du får åka dit.
Vi vet att nåt allvarligt händer där.
Fysikerns fru kommer från en sträng sekt.
Hon har aldrig lämnat hemmet utan en manlig följeslagare.
Hon har köpt en flygbiljett till Luxemburg.
En biljett, ingen följeslagare.
Hon ska hämta pengarna.
Och...
Och vadå?
Vi...
-Vad ska jag göra? -Du ska hjälpa John.
Ja. Jag menar, självklart.
-Jag åker. Jag bara... -Varför så motvillig?
Vad? Jag är inte motvillig. Jag...
...Alice frågade vad John gör,
och jag insåg att inte ens jag vet riktigt.
Så hur kan jag...
Har ni inga killar som har tränat för sånt?
Jag sa att jag skulle begära mycket av dig.
Jag begär även att du inte ställer fler frågor, Edward.
Gå och packa.
Javisst.
Okej, pappa.
Nästa stopp är flygplatsen.
ALEXANDRIA, EGYPTEN
Kök. En liten pool på baksidan. Standard.
-Vi kan prata här ute. -Okej.
I en timme eller mer, öppet.
Vad tror din fru att vi gör här
i garaget i en timme?
Jag sa att vi skulle lyfta skrot.
Så vi borde nog lyfta skrot,
för man hör tyngderna i köket.
Hur gick det med Denon-presentationen?
Jag sabbade den.
Vad händer nu?
Du måste följa med på andjakten.
Slicka hans röv. Leslies röv.
Jag sköter mitt, okej?
Utfrågningen i morgon, har du nånsin blivit förhörd förut?
Det har jag inte.
Du får inte hosta, vrida dig, eller röra ansiktet.
-Eller säga sanningen. -Precis.
Det blir långa tystnader, hon kommer att försöka stressa dig.
Finns det nåt som gör dig stressad?
Normalt, som att vara hungrig, eller...
-...koffein... -Tvillingar.
-Tvillingar? -Tvillingar. De är lite läskiga.
-De gör mig nervös. -Det dyker nog inte upp några.
Pappa, mamma säger att middagen är klar om 45 minuter.
Okej. Tack, tjejer.
Bra. På 45 minuter hinner vi ta benen också.
Du måste följa med på andjakten, John.
Alla blir fulla, det är gott kamratskap.
Alla kopplar av.
Följ med. Vinn tillbaka Leslie.
Har du nån annan plan?
Får jag säga en sak, ärligt?
Du suger på rörledning.
Ska du suga på det och inte skjuta fåglar
blir du ingen McMillan-man.
Leslie ger mig förmodligen sparken.
Inte Leslie. La Croix gör sånt.
Han gör alltid det. Han är bra. En bra ledare.
Lawrence kan avskeda dig,
men inte Leslie, personligen.
Du måste följa med på andjakten.
Det är vad jag tror.
Du har väl en berättelse klar? För i morgon.
John, du tänker kanske att jag är trist, normal eller så.
Men jag är inte dum. Jag vet hur viktigt detta är för dig.
Jag vill inte skjuta ankan
Säkra vapnen. Mata inte hundarna.
Läget, Richie Rich?
Okej, vi sticker ut i sumpmarken. Välj en jaktpartner.
Försök att inte tappa vapnen.
Okej, Richie Rich?
Leslie?
Vi kunde kanske umgås lite i sumpmarken?
Icabod är min sumppartner. Så nej.
Vad heter du i efternamn?
-Peter? -Icabod.
Det är...
-Trodde att det var ett smeknamn. -Nej.
Okej.
Varför trodde du att det var ett smeknamn?
John?
Vill du ha lite vatten?
Varför då?
För att fukta strupen.
Du hostar.
Hostar? Det räknas inte.
Utfrågningen har inte börjat än.
Jag kommer inte att hosta då.
Hur vet du det?
Jag har god självkännedom.
Okej. Vi börjar.
Trettio år. Jag har aldrig sett det förut.
Ja. Det är konstigt.
Tio siffror i socialförsäkringsnumret.
Ja.
-Vill du ringa honom? -Ja.
Kom du till Luxemburg den 11:e?
-Ja. -Vad tyckte du?
Om?
Luxemburg.
Det är... Jag älskade det.
-Älskade du det? -Ja.
Älskade du att bli huggen i benet i Luxemburg?
Nej, inte den delen.
Vilken del av det?
Bara...
...slotten, och så där.
En kall, Leslie?
Nej... Nej, jag har mina egna.
-Leslie? -Ja.
Jag ville säga till dig
att jag respekterar hur du leder avdelningen.
Bra. Tack, grabben.
Beskriv ögonblicket precis innan du blev knivhuggen.
Jag promenerade.
Det var väldigt mörkt.
En person dök upp framför mig.
På Chantelaine?
På Chantelaine.
Jag kollade på min telefon
och tittade upp, och de verkade kämpa för att komma förbi mig.
De knuffade till mig och jag sa: "Hallå där, se upp!"
De gick åt vänster, och tyvärr
gick jag åt höger, sen flyttade de sig åt höger, och sen
var jag i vägen för dem. Jag tror att de trodde
att jag försökte hindra dem, och sen...
...fick jag ett knivblad i lårmuskeln.
Du blev knivhuggen?
Ja.
Ja. Därefter gick jag
till sjukhuset, och så åt jag middag.
Sedan gick jag till mitt rum och tränade.
Vill du få bort honom, är han borta.
Jag gör det i eftermiddag.
-Det är bara... -Ja. Han kom inte till middagen.
Ja. Han sabbade det med middagen...
Ja, jag tar ett rejält snack med honom på den lilla båten.
Vilket mål hade du för promenaden när du blev attackerad?
Jag promenerade bara,
och njöt av de vackra platserna,
era slott, med min vän, John.
John?
Lakeman.
Sista utflykten. Sen sticker vi härifrån.
-Okej. -Richie Rich, västra sumpmarkerna.
Ni går österut och söderut.
Alla väljer en partner.
John?
Vill du följa med mig?
Javisst.
Okej.
Tack, John.
Och vad hade din vän för mål?
Vi promenerade tillsammans.
Men han var inte med dig när du blev knivhuggen?
Nej.
Varför avslutade ni två er promenad?
Han gick nog för att förbereda sig inför ett möte.
Var då?
Jag vet inte.
På sitt rum, kanske.
Ringde du några samtal vid tiden för angreppet?
-Ja. -Till vem då?
Till min kära hustru.
Hennes namn?
Jag kan inte... Herrejävlar!
Vad... Audrey.
Herregud. Audrey McClaren.
Ursäkta.
Kan du skriva följande på det papperet åt mig?
Sjuttiosju...
...De Champlain.
77 DE CHAMPLAIN
Jag har rest ända hit för att den andra mannen knivhöggs
ett antal kvarter ifrån överfallet.
Samma kväll,
samma timme,
och era sår är lika stora.
Sådana angrepp är ovanliga i Luxemburgs innerstad.
-Jag vet inget om det. -Det förvånar mig.
Du läste vår tidning nästa morgon.
Det var en ledare.
I vår morgontidning.
Jag menade... Inget mer än så.
Ja, jag hörde om mordet. Jag minns att
en del av personalen diskuterade det i lobbyn,
och jag läste tidningen
för att se om den kunde ge mig information om attacken på mig.
Den kunde ha belyst min attack, men nej.
Det fanns inga fakta
som hjälpte mig få en större förståelse
för vad som hände mig.
Tack.
Det var allt.
Jag uppskattar din tid och din hjälp med vår undersökning.
Ledsen att jag inte kunde hjälpa er mer.
Jag är inte härifrån, John.
Jaså.
Jag är från Montreal.
Rörledning, jag gifte mig in i branschen.
Men du vet, vi har haft stora framgångar
eftersom jag har anställt bra folk,
och jag lät dem vägleda och styra sina avdelningar.
Coolt.
Ja. Det är coolt.
Jag hade aldrig hållit i ett vapen
innan jag kom hit ut.
På riktigt. Faktiskt så
har jag inte knäppt en enda fågel, sen jag började komma hit.
Tja, det finns andra saker att njuta av.
Jag njuter av att titta på Lori.
Ofta.
Jag antar att det är min hobby.
-Ja. -Vi träffas...
...men hon är här med sin pojkvän.
Dick.
Just det.
Jag har druckit några öl och borde sluta prata.
-Okej. -Jag tror att jag älskar henne.
Jag är säker på att jag älskar henne men hon vill inte se åt mig.
Jag blir rädd för att trycka av.
Jag ogillar att hålla i det, det luktar och är billigt.
Det vore en sak att använda ett vapen
mot ett djur, om man vore den som uppfunnit vapnen.
Men har man bara köpt ett i affären
så är det ju ingen stor grej, eller hur?
Ändå...
Vadå?
Ändå vill jag skjuta en fågel nån dag.
För när jag känner mig optimistisk så tänker jag att
Lori bara inte har övervägt mig.
Eftersom vi är från två olika världar.
Och såna dagar tror jag att om jag skjuter en fågel
under en sån här utflykt,
så kanske hon säger: "Lawrence är inte från en annan planet.
"Han kan smutsa ner händerna.
"Titta på honom.
"Låt oss älska nu."
Men jag kammar alltid noll.
Hennes pojkvän hånar mig öppet, vilket gör att jag hamnar
en hel värld ifrån Lori.
John, Leslie sa att du har svårt att komma till rätta
på McMillan.
Jag bryr mig om företaget så jag ville ta med dig ut på den här
lilla båten, och utforska varför det inte fungerar
och kanske komma på ett sätt för oss att skiljas åt på ett bra sätt.
För dig och McMillan att skiljas åt.
Jag har Jack.
Hallå, kolla här, era jävlar!
Jag sköt dem. De var hundratals meter bort.
Kanske inte hundratals, men de var långt bort!
-Långt... -Javisst.
Varför skulle killen köpa en bil om han kan köpa en lastbil?
Två skott! Två änder!
Gillar du det? Din dumma jävel.
Ja, det gör du. Du älskar det.
Precis som jag älskar...
Som jag älskar det här företaget,
och er, och han här. Kom här.
Mina män. McMillan-män.
Är ni män redo att ha skoj i Luxemburg?
Lakeman ska inte med till Luxemburg.
Det är inte ditt beslut, Leslie,
det är ett beslut på chefsnivå, så jo, det ska han.
Killen har någonting.
Kom hit, mina McMillan-män.
Det var okej för honom.
Vi går på en match när jag kommer hem.
Han vill ha en snöglob därifrån, sa han.
Okej.
-Jag ringer dig därifrån. -Varför då?
Bara för att kolla läget.
Okej.
-Hej då. -Hej då.
Kan vi gå igenom det här igen?
Så allt du behövde för denna resa som ska lösa allting...
Jaywick Sands TV-fotboll, matchschema, 2011-2012
...allt som pågår i Luxemburg,
är 170 000 dollar,
nio rullar silvertejp
och tv-sändningsschemat för det engelska fotbollslaget
Jaywick Sands.
Ja.
Och det vore bra med en stol här inne.
Ja, vi jobbar på det.
Nå, hur gick det med brasilianarna?
Okej.
De kunde väl Jiu Jitsu?
John?
Vad?
Gjorde de inte det?
Jo.
Du ser,
jag slösar inte bort din tid.
Jag är A-laget.
77 DE CHAMPLAIN
John, jag tror att förhöret gick bra.
Hon frågade bara en sak om dig, det var allt.
Vart du gick när vi skildes åt.
Vila lite.
Jag vill att du ska smuggla 170 000 dollar genom flygplatsdörren.
Tack för att min kompis fick komma in.
Alla hundar som jobbar är välkomna.
-Hundar som jobbar? -Ja.
Det värmer hjärtat.
Ja.
Raring, är det din hund?
Vi umgås bara.
Jag vet lite om vad såna gör. HALT-hundar.
Vad är det?
Hungriga, arga, ledsna, trötta.
De är för traumaoffer eller missbrukare,
såna som kan bryta ihop.
När de är allt det, är de HALT,
och de gör det, de bryter ihop.
Hundarna är tränade att känna in saker.
De försöker lugna sina patienter när de behöver sova,
och signalerar när de behöver äta, såna saker.
Du borde verkligen lämna tillbaka honom där han ska vara.
Ja.
Ja, det borde jag.
Kom. et borde jag.