ҐУАНДУН, КИТАЙ ЗА МІСЯЦЬ ДО ЦЬОГО
Забраковане!
ВЕЛЬЮ-КРЕСТ МІЛВОКІ, ВІСКОНСИН 53202
Якщо мене чомусь перевірятимуть…
Вони у довільному порядку перевіряють.
МІЛВОКІ
Якщо оглянуть цю сумку на іншому боці.
Що ти робиш?
Її портфель порвався. Перевіряю, що там усередині.
Вона не могла лише повідець украсти.
Тут щонайменше п'ять крадених речей.
Акваріум,
кларнет,
програвач та інша хрінь.
Ми розкрили п'ять злочинів.
Круто.
Так, це класно.
ПАТРІОТ
ДИНАМІКА РУСЛОВИХ СПОРУД
-Алло? -О!
Я тебе розбудив?
Ні.
Що робиш?
Оперую жабу.
Ого! Справді?
Так.
Що саме оперуєш?
Зап'ястя.
У них є зап'ястя?
Так, типу того.
Ну, я…
Не знав чи ти спиш, знаю, ти казала не дзвонити.
Я просто…
Хотів залишити повідомлення,
що зі мною все добре і, сподіваюсь,
у вас також. Не думав, що ти працюватимеш.
Я й не працюю.
Авжеж, я спала, думаєш, я б оперувала срану жабу опівночі?
Відділок поліції?
-Так. -Який?
-Тут є лише один. -І вона там?
Вони відвезли туди сумку.
Так, сьогодні зранку, разом з іншими речами.
Інші речі…
Ви всі сьогодні поїдете туди на допит.
Поверни її.
На ній моє ім'я.
На ній написано «Джон Лейкман».
На чому?
На тій штучці.
Яку вішаєш на ручку.
Мене, Джона Лейкмана, сьогодні там чекають.
Там є сумка з моїм іменем.
З 11 мільйонами євро.
ДЖОН ЛЕЙКМАН
Навіщо ти заповнив ту айді-картку? Боже, сину!
Ну, деколи доводиться обирати між більшим та меншим злом.
Якби сумку загубили?
Тоді ви б дуже розлютились.
Ми б справді дуже розлютились.
Поверни її.
Поводься на допиті
як звичайний промисловий інженер.
Ще забери сумку, і цю частину завершено.
Поки прикидатимуся звичайним,
хочеш, щоб я вкрав сумку з відділку поліції?
Ця завдання ще навіть не почалося, Джоне.
Ця сумка ще має потрапити в Іран, і в цьому проблема.
Ми ще навіть не почали.
Тож поверни сумку.
І не нароби галасу, тобі ще знадобиться це прикриття в Ірані, добре?
Хто там?
Леслі.
Що з цим телепнем не так?
Йди до Деніса.
Нагадай, хто це?
Друг-трубопровідник. Він знає.
Чудово.
Я прийшов з миром.
Послухай…
скажу відверто, синку.
Чесно кажучи, я починаю
тебе зневажати.
Починаю тебе ненавидіти.
Мені дуже треба заспокоїтися.
Тож давай це вирішимо.
Послухай,
я тебе навіть не знаю, розумієш?
Я просто хотів би дізнатися, хто ти насправді.
Деколи здається, що в тобі живуть дві різні людини.
Принаймні мені.
Хороший фахівець і не дуже.
Чіткий фокус, потім абсолютний розфокус
між трубопроведенням і ще бозна-чим. Я лише
хочу знати, хто ти насправді.
Тобто я знаю, що ти Джон Лейкман.
Я знаю, що ти любиш Джона Лейкмана.
А я його не люблю.
Тож заповни прірву між твоїм уявленням про себе
і моїм уявленням про тебе,
щоб я тебе теж полюбив.
Бо, гадаю, я зможу.
Бо я Леслі Кларет.
Я люблю Леслі Кларета, а ти — ні.
Тож я заповню цю прірву для тебе.
Слухай.
Я Леслі Кларет, молодший з дев'яти дітей.
Батько був… капітаном буксирного судна.
Мати — домогосподарка, але при тому сучасна жінка.
Вона вивчала архітектуру як хобі.
Відвезла мене у Париж, коли мені було 11, показала базиліку Сакр-Кер.
Я зацікавився проєктуванням
та інженерією через неї.
Гаразд. Тепер ти.
Я Джон Лейкман.
Мій батько…
теж був капітаном буксирного судна.
-Отакої! -Ага.
-Дивовижно! -Ну.
Бачиш, уже щось спільне.
А чим займалася твоя матуся?
Матуся теж була…
капітанкою буксиру.
Нічого собі!
Брати чи сестри є?
Я єдина дитина.
Ну гаразд.
Я вже казав, я один із дев'яти.
Тож бути єдиною дитиною, як на мене, чудово.
З тобою все добре?
Не хочу про це говорити.
Розумієте?
Звісно.
Типу, я вас навіть не знаю, а ви в моїй кімнаті.
Я піду, щойно мужик із жіночим ім'ям…
І через вашого сина…
У мене герпес.
Здається.
Тож…
Зрозуміло вам?
Ви могли б піти геть?
Хочу набрати дружину.
І розповісти їй про все, що сталося.
Курва!
Дозволь спитати.
Ти хотів би поснідати разом?
Cкажімо, в моєму номері, Анни Данської?
Сніданок — це такий прийом їжі, коли…
Ну,
це найпозитивніший прийом їжі, Джоне.
Цілий день попереду.
Поснідаймо.
Звучить круто.
Буде круто.
Може, відірвемось на повну, візьмемо весь асортимент.
Кекси, булочки тощо.
Добра ідея?
Дуже добра, Леслі.
Так, у нас ті допити через кілька годин.
Тобі щось про це відомо?
Ні.
Ну то поснідаймо перед ними.
-О десятій? -Так, до зустрічі.
Можеш підійти, будь ласка?
Твій друг каже, що хоче все своїй дружині розповісти.
Сидить з телефоном у руках.
От бляха. У мене
була ерекція.
Не від перебування з секс-працівницею.
Гадаю, я був дуже радий
допомагати тобі збирати інформацію.
І одне призвело до іншого,
а я не дізнався нічого про те,
де дівчина з паспорта. Хіба герпес дістав.
Поклади телефон, Денісе.
-Його ж так звуть? -Ага.
-Так. -Поклади телефон, Денісе.
Я маю їй розказати.
Ти можеш розповісти своїй дружині, що спав із повією.
Мене це не обходить. Але ти не можеш розповідати про ситуацію, в якій опинився.
Чому він узагалі в ній опинився?
Треба була його сеча.
Я мушу їй розповісти.
Як ви не розумієте? Я мушу їй усе розповісти.
Якщо знатиме, що мене втягнули у якусь…
світову халепу з Ізраїлем чи що, вона, можливо, мене пробачить.
-Денісе, дай телефон. -Йдіть нахрін, сер.
Можеш…
Штрикнути його в ногу чи що?
Я це вже робив, тільки гірше стало.
Денісе.
Давай прогуляємось.
Ні. Я хочу Одрі подзвонити.
Треба провітритись.
Ні, я хочу набрати Одрі.
Єдина інша річ, яку я, може, хотів би зараз, —
це тренування.
Денісе, пригальмуй.
Яйця некруті, кіш лорен, лосось холодного копчення,
лосось гарячого копчення, органічні мюслі, половинки грейпфрута, грецький йогурт…
Так. Весь асортимент.
І додайте до цього ще кексів та булочок тощо.
Кекси та булочки тощо?
Ага. Весь асортимент.
Серйозно, відчепися. Я більше не хочу тебе поруч бачити.
Денісе, потерпи ще трохи.
Тоді зможеш вернутися до звичайного життя.
Та пішов ти.
Усі мужики зраджують дружинам у цих поїздках.
А я — ніколи.
Я був не звичайним. А надзвичайним.
-Тепер я звичайне мудло. -Денісе.
Мені немає до тебе діла.
Тепер я нікчема.
Послухай, мене це турбує.
Я не просив тебе ні з ким спати, хлопче.
«Хлопче»? Тепер я просто «хлопець»?
Припини.
Денісе.
Я двічі не думатиму.
І не кліпну оком.
Уяви щось, що, як тобі здається, я ніколи з тобою не зробив би,
бо ми друзі.
Ну й що?
Я зробив би.
Пішов ти нахрін.
І це не до того, що я все ж скажу дружині, ні.
Просто йди нахрін.
Чорт би його побрав.
Гаупфгаузенська Західноєвропейська бібліотека технічної літератури.
-Там має бути ця книга. -Зрозумів.
«Динаміка руслових споруд».
Має бути кілька примірників. Запиши моє ім'я на одному.
Скажеш, що був у бібліотеці тієї ночі?
-Так. -Чому?
Бо так треба.
І це має бути саме ця книга?
-Чому? -Просто так треба.
Мій допит о 14:00.
Зроби це до того.
Добре. Як два пальці.
Ага. З точки А в точку Б.
-Не треба… Ця фраза мене… -Вибач.
Звісно. Я розумію.
Джоне…
За мною стежать.
Іноді. Тут.
Знаєш…
Не може бути.
Сьогодні.
Готовий до наших допитів?
Так, напевно.
Я вирішив, які в мене будуть умови, Джоне.
Хочу зараз же це обговорити.
Перепрошую?
Ну, ти брехун, Джоне.
Страшне брехло.
І не треба мене з рахунків скидати.
Я дещо знаю про тебе.
Можу защебетати.
І це будуть недешеві балачки.
Про що ти говориш?
Де ти, бляха, пропав?
Перепрошую?
Сніданок? Що за хрінь?
Дідько.
Сорок п'ять хвилин на тебе чекав.
Замовив увесь чортів асортимент.
Мені дуже шкода.
Леслі…
Ти мені вже поперек горла.
Затямив?
Людина запрошує тебе сніданок розділити.
Замовляє купу кексів і булочок тощо.
Аби насолодитись ранковим позитивом.
А ти просто не приходиш?
Мені остогидла твоя професійна й особиста зневага.
Відсутність елементарної ввічливості
і твоє паскудне знання трубопроведення.
Ти загадковий мудило, юначе.
І мене від тебе вже нудить.
Дивна тут атмосферка.
Мілю…
Зареєструй нові речі.
Детально.
Потім поклади їх в окрему коробку.
Разом із документами на них.
Потім подай їхні інвентарні листи на опрацювання.
І віднеси в офіційне сховище.
Звісно, командире.
Як завжди.
Що тут відбувається?
У вас таке є?
Яке?
День, коли приводять дітей на роботу.
Є, але я ніколи своїх не приводжу.
Доброго вечора.
Ви не зобов'язані сьогодні свідчити,
але наш офіс збирає інформацію
щодо вбивства Гектора Барроса,
33 роки, вечері 11-го числа.
Ми дійшли до висновку,
що ви можете володіти інформацією, що стосується справи.
Якщо ви відмовитесь добровільно свідчити,
наш відділ почне процес організації
примусового допиту
через заявку до ваших
федеральних та місцевих органів влади.
Дякую.
Вбивство?
Страшне брехло.
Що ти взагалі несеш?
Ти не навчався в Університеті Пенсильванії, як казав на співбесіді.
Ти велике, нахабне брехло.
Я про тебе знаю.
Пітере Ікабод?
Це я.
Ви готові до допиту?
Ага.
Пітер Касіус Ікабод.
Вік?
П'ятдесят один рік.
Стать чоловіча.
Бачу, що стать чоловіча.
Вибачте, я трохи нервую.
Через жінок я нервую,
відколи…
Відколи що?
Відколи народився.
Ви спілкувалися з персоналом аеропорту
в Люксембурзі 11-го числа?
Ні.
Чи спілкувався хтось із ваших колег
із персоналом аеропорту 11-го числа?
Ні.
Будь ласка, запишіть.
«Де Шамплен, 77».
Арештуймо одного з тих чоловіків за їхній злочин.
Де ви були ввечері 11-го числа,
між 19:00 та 21:00?
На зустрічі з командою нашої європейської філії.
Ваша команда була в Люксембурзі понад 40 разів за останні три роки
і ніколи не була причетна до жодних інцидентів,
значних чи незначних.
Чим відрізнялася поїздка 11-го числа?
Новий працівник. Мабуть.
Більше нічого.
Новий член команди у відрядженні?
Так. Джон Лейкман.
О 19:10 ви дзвонили жінці на ім'я Бет Ікабод.
Це ваша дружина?
Так, це вона.
Ви ж щойно казали, що жінки змушують вас нервувати?
Так, моєї дружини це теж стосується.
Вас заарештовано, бо ви винний у злочині.
Не треба на мене ці кляті штуки вішати!
Що ще вас непокоїть?
Постільна білизна. Готельна.
Комахи.
І це все?
Ще один із моїх колег.
Ви боїтеся одного з ваших колег?
Так.
Чому?
Він щось приховує. І під тиском цієї таємниці,
я гадаю, його поведінка стає непередбачуваною.
І вона створює стрес на нашому робочому місці.
Який саме колега турбує?
Тебе хочуть бачити у слідчому кабінеті.
Лоуренсе.
Зазначте вміст (якщо є).
Стро.
Кинь у «Спіднички та панчішки».
Як завжди.
Куди ти йдеш?
У «Спіднички».
Годі вже нам цього мотлоху.
Ми зайняті вбивством.
Задокументуй правильно.
Віднеси на склад.
Швидше!
Чи пригадуєте ви якісь незвичайні моменти або події,
що відбувалися під час вашого перебування в аеропорту?
Ні.
Будь ласка, запишіть.
«Де Шамплен, 77»
Де ви були між 19:00 та 21:00 11-го числа?
Розважав двох азіаток.
Яким чином?
Я людина з певними обов'язками.
Деколи, щоб зняти стрес, мені треба отримати прочухана й порцію знущань.
Чи щоб шмагали час від часу.
Це не злочин.
Не злочин.
І там, де це злочин, це, певно, не злочин.
Амінь.
«МакМілан» — банкрути.
Вам це відомо?
Так.
Чи відомо про це вашим колегам?
Ні.
Я тримав наші фінансові труднощі у секреті,
щоб дозволити групі зосередитися
й провести їх через важливий третій квартал.
Ваші колеги думають, що ви в Люксембурзі,
виконуючи ваші умови контракту
з компанією «Денон», забезпечите інфраструктурні проєкти
в Ірані наступного року.
Чи так це?
Ні.
Ми їздимо туди-сюди цього місяця,
змагаючись із різними фірмами
за цей контракт на наступний рік.
Змагаємось за можливість надати послуги.
Мої колеги не знають, що ми ще змагаємось. Думають, що контракт уже наш.
Які саме послуги?
Вузька сфера.
Яка вузька сфера?
Динаміка руслових споруд.
Я так розумію, у Люксембурзі зараз п'ять фірм,
що змагаються за контракт у цій сфері.
«Динаміка руслових потоків» Л. Дж. Кларет
І ваші колеги про це не знають?
Ні.
Розкажіть про вашу групу відрядження.
Що вам про них відомо?
Про групу відрядження?
Деніс МакКларен…
Звичайний мужик.
Леслі Кларет
впахує як кінь.
Такий само надійний і стійкий.
Джон Лейкман…
Що Джон Лейкман?
Не знаю.
Я про нього небагато знаю. Крім…
Крім чого?
Гарний стрілець.
«Гарний стрілець»?
Він незвично вправний зі зброєю.
От що я про нього знаю.
Скільки часу ви працювали разом?
Кілька тижнів.
І це ваш новий працівник?
Чоловік, що поїхав із вами вперше 11-го числа?
Так.
Де він працював до «МакМілана»?
У Пентагоні.
ДЖОН ЛЕЙКМАН ПЕНТАГОН
Опишіть загальну сутність вашої роботи.
Трубопроведення.
Ми розробляємо динаміку споруд для доставки елементів з точки А в точку Б.
І надаємо послуги щодо ризиків такої доставки.
Яких ризиків?
Проста доставка елементів з точки А в точку Б.
Ми консультуємо щодо перешкод, проблем та незахищеності,
Динаміка руслових споруд
які виникають унаслідок простої
доставки елементів з одного місця в інше.
Наприклад, такі як
абразія, гравітація, пошкодження, збитки,
некомпетентність.
Ще ерозія, контракція, експансія, буфонада.
Це все зареєстровано?
Так, дещо з цього.
Стривай. Що?
Так, дещо зареєстрували.
Я спитав, чи все зареєстровано.
Звіcно, що ні.
Це такий геморой.
Просто завези в «Спіднички та панчішки».
Я намагався. Вони сказали «ні».
Вважають, що їм все можна, бо працюють над убивством.
Знаю.
Це так дратує.
Я б цього типа за секунду впіймав.
Я так само.
Спробуй наполегливіше запхати цю хрінь у «Спіднички».
Після того, як сказали, що не зроблять, це буде ще смішніше.
Так і є.
Або
зареєструй усе як слід і повертайся.
Ага, звичайно.
Мають пам'ятати, що ми запхали всіх дівчаток у відділ убивств,
бо тут ніхто ніколи й нікого не вбиває.
Я нагадаю.
Гаразд.
Добре.
Здебільшого ми існуємо завдяки величезним труднощам, невід'ємній частині
простої доставки будь-чого з одного місця до іншого.
Чи існують інші фірми, що займаються тим самим?
Є ще чотири такі.
І всі вони тут, як я вже казав.
У Люксембурзі.
Динаміка руслових споруд
Стро!
Показати щось круте?
Так, давай.
Розмалюємо начальника косметикою, коли засне.
І сфотографуємо.
Хочеш подивитись?
Ще й як хочу.
БЕРТРАНЖ 22А
ГЕКТОР БАРРОС
ДЖОН ЛЕЙКМАН
ЕЛІС ТЕЙЛОР
Я тебе не боюся, бо всюди тебе бачу.
Тож, думаю, я насправді тебе не бачу.
Ви щось шукаєте?
Вам допомогти?
Загубився.
Пробачте.
Куди вам?
Здається, кабінет допиту. У мене повинен бути допит.
Разом із колегами.
Дякую.
Де ви були між 19:00 та 21:00 11-го числа?
У ресторані при готелі.
Вечеряв.
З ким?
З Морісом Клером.
Керівником «Денона».
І?
Ми були вдвох.
Дякую. Це все.
Ви знаєте, там ще мав бути Лейкман.
Де?
Джон Лейкман мав прийти на ту вечерю.
І не прийшов?
Не прийшов.
Він запізнився.
І дуже.
Коли він прийшов?
Після 21:00.
Десь після 21:00.
Яка була причина його спізнення?
Якась маячня про сумку.
Загубив сумку в аеропорту.
Деніс МакКларен сказав, що Джон Лейкман був із ним перед нападом.
Ви кажете, що Лейкман мав одразу після того зустрітися з вами,
але не прийшов?
Саме так.
Чи бачили ви, як він спілкувався,
незвично чи ще якось,
із персоналом аеропорту в день вашого прибуття?
Ні.
Але…
Що?
Але
він залишився. В аеропорту.
Ми полетіли, а він залишився.
Щось там з його сумкою було.
Тож я не можу стверджувати, що він там робив.
Ви…
Ви дзвонили на номер, що не обслуговується, о 19:00.
Так.
Навіщо?
Ну…
Я слухаю.
Це номер мого колишнього дому.
У мене була звичка
дзвонити дружині
у кожному відрядженні о 19:00.
Це мене заспокоювало.
І я продовжую це робити, навіть попри те,
що там більше нікого немає.
Не знаю чому.
Кожен з вашої команди телефонував дружині о 19:00.
Десь так.
Так.
Такий собі
звичай відрядження, мабуть.
Дякую.
Дуже вам дякую.
ЕЛІС ТЕЙЛОР
Він засранець.
Перепрошую?
Цей хлопець — кінчений мудило.
От і все.
Це так, між іншим.
Гарного вам дня.
Інтегральні принципи динаміки руслових потоків
ТВІЙ ХІД.
КНИГИ НЕМАЄ. ВСІ ЗНИКЛИ. ВИБАЧ. БЛЯХА.
Пане Джон Лейкман. Вас чекають на другому поверсі, кабінет 216.
Пане Джон Лейкман.
ДЖОН ЛЕЙКМАН