- Jaywick Sands. - Jaywick Sands.
JAYWICK SANDS SOUTH ESSEX, ANGLIA
CU 30 DE ZILE ÎNAINTE
- Hei! - Da?
- Ce e? - Da?
Ce-i cu fața asta lungă?
Ce înseamnă asta?
- Ce? - De ce ai fața asta lungă?
Când ai de gând să fii englez? Ești aici de 25 de ani.
Ce înseamnă „față lungă”?
De ce ești atât de trist?
Am o sarcină.
Am ceva de lucru anul ăsta.
Și ce dacă?
E implicat fratele tău.
Am nevoie de ajutorul tău. Hai!
O să-ți cer multe.
Se pare că anul acesta...
Haide!
DISPĂRUT
LUXEMBURG
Mersi că bei o bere cu mine.
Scuze că te întristez acum.
Sunt trist, omule.
Da?
Sunt terminat.
Fratele meu.
A fost distrus.
A fost puțin distrus de la chestii.
Am venit aici să-l ajut.
Acum a dispărut.
Lipsește.
E aiurea.
Ai un frate, o soră, ceva?
Da, un frate.
E aiurea.
Da.
Da, e chiar aiurea.
Albastru.
Albastrul nu apare în natură.
Poate la afine.
Păsări albastre...
Altceva, nu prea.
Știi că oceanul nu e albastru?
Nici cerul.
Nici eu.
N-am fost, până acum.
Se simte ciudat.
Dă-mi câteva să le lipesc,
în drum spre hotel.
Vei fi bine?
Omule, faptul că-ți pasă...
Faptul că-ți pasă și ai băut o bere cu mine...
Asta înseamnă ceva.
Fii tare.
Nu se poate să nu fiu.
Nici eu nu pot să nu fiu așa.
Cum de ești sigur?
Nu sunt sigur.
Trebuie să-i termini treaba.
Ce era?
Spune-mi.
Era o geantă.
Patriotul
PROCESUL CONTRA LUI JOHN LAKEMAN
LUXEMBURG
Luxemburgul e capitala mondială a spălării banilor.
Permitem să se tranzacționeze afaceri între țări și părți care au interdicție
să facă afaceri în altă parte.
Unul din nouă oameni de afaceri conduce o afacere sub un nume fals.
Una din nouă genți ce ajunge în aeroport duce bani.
Un oaspete de la King Gerald a scris
adresa victimei crimei pe această hârtie
în seara crimei, pe un cartonaș de la manevrarea bagajelor.
Unde a fost atacat maistrul.
E limpede că cineva sus-pus,
cineva care stă la King Gerald, un hotel scump,
s-a intersectat cu un bagaj privat în aeroportul din Luxemburg.
Fratele victimei lucrează la descărcarea bagajelor.
Presupun că Edgar Barros
a descoperit o sumă de bani în bagajul de cală al unui pasager.
Acest pasager, care a călătorit sub un nume fals,
l-a căutat în acea seară, s-au luptat pentru bagaj
în apartamentul fraților Barros, de pe Champlain, numărul 77,
până când un om a murit.
Am interogat toți oaspeții de la King Gerald din acea seară.
În afară de unul... John Lakeman...
A plecat brusc de la interogatoriu.
Nu se știe unde se afla la momentul crimei.
Colegul lui a declarat că a ratat o întâlnire importantă
deoarece linia aeriană i-a rătăcit bagajul.
John Lakeman
este în centrul unui cerc neobișnuit de violență
într-o seară neobișnuit de violentă în Luxemburg.
În plus, John Lakeman a sunat,
atunci când ceilalți membri
ai echipei sale de lucru și-au sunat soțiile,
o femeie numită Alice Taylor,
care e căsătorită cu un bărbat ce lucrează drept „consultant”
al unui departament de informații al guvernului SUA.
Îmi transmit cu respect cererea de a-l intervieva pe John Lakeman
în țara terță, Statele Unite ale Americii,
pe data de 22 mai,
mâine, 2012.
În privința apelului din Luxemburg,
din țara Luxemburg,
Tribunalul își dă aprobarea pentru interogatoriu.
- Când pleci? - Diseară.
Cât sunt în Milwaukee,
continuă să cauți o legătură între Alice Taylor și John Lakeman.
Bine.
- Hei! - Vine.
I s-a aprobat acum. Probabil e pe drum.
Cred că apare mâine.
Vine la serviciu, e mai sigur.
Am găsit cartea.
Dinamica structurală a scurgerii.
- Unde? - La tipul cu nume de fată.
- Nu mai spune! - Nu.
- Da. - Du-o la Edward, John.
S-ar putea să te scot de acolo.
S-ar putea să te scot azi, înainte să vină ea.
- Tare! - Strâng niște informații.
Te mai contactez azi.
- Bine. - E bună.
A fost citată săptămâna asta
de două ori pentru neglijare a copilului
când și-a lăsat fiica singură.
Copilul ei vede chestii.
Vecinii au anunțat poliția.
Chiar se concentrează pe cazul tău.
Cred că nu e o mamă rea.
Cred că e doar un polițist bun.
- Ce știe despre tine? - Nu știu.
Fiica ei mi-a făcut portretul.
E destul de bun.
Te scot de acolo azi,
ea vine, iar John Lakeman e o fantomă.
Bine.
- La miezul nopții. - Hei!
Poate e timpul să vii acasă.
Bine.
Cum merge cu documentele, John?
Încă nu sunt gata.
- Trece timpul. - Sigur.
John, aș vrea să-ți spun care sunt solicitările mele.
Da.
Ce știi despre îmbrățișarea nonsexuală între oameni de același sex?
- Nimic. - Eu asta vreau să fac.
- Da? - Da.
Cer asta.
Bine, mai multe în curând.
Pa!
John?
Cum merge?
Destul de bine.
Hei!
Mersi că ai ucis păsările alea.
Da.
Acum împrăștii zvonurile,
spun celor de la McMillan că suntem faliți.
Am predat toată autoritatea mea către Leslie.
Bine.
Mâine e marele anunț.
Apoi ne implicăm cu toții, îndreptăm nava
și asigurăm afacerea cu Denon, da?
Viitorul va fi atât de strălucit, că ne vor trebui ochelari.
Tare!
- Domnule? - Da?
Stephen își amintește că erați în apropiere la accident.
Puteți spune ceva despre ultimele lui clipe?
Nu prea.
Se pare că aveți
o atitudine indiferentă față de recuperarea lui Stephen.
Vă pot spune de ce e atât de important
să-și amintească de tot, inclusiv de accidentul lui?
Umorul necesită capacitatea totală a ființei umane.
Stephen e incomplet, nu-și va recupera simțul umorului.
Dacă nu-și recapătă simțul umorului, nu va mai râde.
Și nimeni nu-l va iubi.
E destul de greu.
Da, este.
Atunci, cooperați.
Desigur.
Nu păreți prea implicat.
Ca să știți, sunt o luptătoare.
Și lupt pentru acele amintiri.
Deci, sunteți în echipa mea?
Contează pe mine.
Voiam să-ți spun cum mai e viața mea.
Ai stat vreodată într-un hotel mizerabil,
cu televizorul legat de perete?
Acolo locuiesc eu acum.
Mă uit la el și-mi zic:
„chiar dacă aș putea dezlega televizorul,
„nu l-aș putea fura, deoarece n-am unde să-l duc,
„deoarece acum nu am o casă.”
John, am primit un e-mail. Era pentru tine.
De la o polițistă străină.
Te va interoga mâine. Ai grijă.
- Hei! - Stai acolo, orice s-ar întâmpla.
Dacă te scot azi de acolo...
CU CINCI MINUTE ÎNAINTE
... John Lakeman e fantomă.
Bine.
Hei!
Poate e timpul să vii acasă.
Bine.
- Ai ceva, Tim? - Da.
Am recepționat un telefon.
Conversația dintre un bărbat necunoscut
și soția fizicianului tău egiptean, Mohammed El-Mashad.
I s-a spus să rămână în Luxemburg
până pe data de 27
și să ia geanta de la el la ora 15:00
de la gara Bettborn.
Au spus că au geanta?
- Ei? - Da.
Fata japoneză.
Are 23 de ani.
E studentă la Școala de Arte din Luxemburg.
Atât. Doar asta e.
A fost arestată pentru că a furat o lesă de câine.
Câinele cuiva?
Doar lesa.
- E ciudat. - Da.
Nu știu.
Va fi eliberată de la secția din Luxemburg
la aceeași dată și oră pe care au spus-o femeii,
lui El-Mashad, cu o oră înainte.
A primit o sentință de cinci zile.
Cred că e corect pentru o lesă de câine.
Oricum, i se va da drumul.
Își va recupera lucrurile și va fi eliberată
la data și ora menționată la care ei duc geanta
la soția fizicianului.
Vor lua geanta de la fată.
Să ajungi acolo primul.
E șansa ta să recuperezi totul, Tom.
Ai mari șanse.
Omul tău trebuie doar să recupereze geanta
de la o artistă păpușar japoneză de 23 de ani.
Păpușar? Ce?
Păpușar. E păpușar.
E studentă de nota zece.
Da?
Doar atât trebuie să facă.
Doamne! Poate fi atât de simplu?
Mersi, Tim. Acum poți face infarct.
Du-te dracului, amice!
- Hei! - Stai acolo orice s-ar întâmpla.
Stai și apără-te de tot ce apare săptămâna asta.
Vom recupera totul pe 27, John.
Putem face asta la cafenea, Brent?
Cred că tovărășia la cafenea
ar stânjeni unii oameni.
- E o clădire guvernamentală. - E aiurea aici.
- Știi ce nu e aiurea, Andy? - Ce?
Constituția.
Bine.
Bună!
Acum să ne dăm mâinile și să pășim precum Hristos, în grație și iubire.
BIROUL DE INFORMAȚII - 170.000$
Vreau să spun că e foarte inteligent
că axezi acest exercițiu pe filmul preferat al lui Stephen.
E ceva personal,
și, totuși, adaugă o parte nostimă.
Cred că vom face ceva bun.
Merge foarte bine, Ally.
Ai evoluat mult, fiule.
Mersi, Leslie.
M-ai ținut concentrat în mod regulat pe recuperarea mea.
Tu ai făcut tot efortul, puștiule.
Cum spune Wolf în filmul meu preferat, Pulp Fiction,
să nu începem încă să ne sugem reciproc sculele.
- Uau! - Uau!
Arată-ne ce poți.
DINAMICA STRUCTURALĂ A SCURGERII
NUMELE BENEFICIARULUI HELEN BIRDBATH SOȚIE
NUME BENEFICIAR ANTONIA RAMIREZ
FOST POLIȚIST DIN MILWAUKEE ACHITAT ÎN PROCESUL CU ÎMPUȘCĂTURI
Ai primit ce voiai, omule.
De ce sunt aici?
- Încă nu am terminat. - Mi-am făcut rolul.
Ce voiai să-mi faci cu creanga aia?
Să te brutalizez,
să-ți rup toate oasele feței,
să-ți dau un semn
cu ce sunt dispus să fac pentru a-mi continua treaba.
John.
Cât de întunecat ești?
Dacă spun ce știu, treaba pe care o ai
se va încheia.
Poți să continui să faci ce făceai
dacă mai faci un lucru pentru mine.
Ce?
Mâine, cândva în timpul zilei,
la muncă,
ucide-mă.
PROCESUL CONTRA LUI JOHN LAKEMAN
Oamenii cred că sunt prost.
Poate din cauza feței mele.
Cred că nici numele nu ajută.
Știi?
Par prost?
Nu m-am uitat niciodată cu atenție la tine.
Oamenii cred că sunt prost.
Am avut o perioadă
când eram polițist.
Am încercat să mă dau mare, mi-e rușine s-o spun,
folosind un vocabular bogat și inutil.
Aveam și obiceiul de a bea.
Într-o dimineață, în mașina mea,
la ora 4:30 dimineața, eram beat.
Jucam scrabble.
A venit un apel despre un hoț de poșete hispanic pe strada mea.
Un hispanic trece pe lângă geamul meu, cu geanta pe umăr.
Ies,
scot pistolul și strig: „Stai!”
Bagă mâna în geantă, iar eu trag.
Ajung la el,
era băiatul cu ziarele.
Cu retard.
Avea 14 ani.
Nu nouă, cum spuneau oamenii,
ci 14. Doar...
paisprezece.
Nu puteam striga „Stai”, ca toată lumea.
Prietenii mei, polițiștii,
au venit și mi-au curățat mașina.
Mi-au schimbat sângele.
Ce am pus în cutie?
Sânge cu alcool. Al meu.
Nu încercam să ies nevinovat, John.
Încercam să ies vinovat.
Condamnările la moarte greșite,
înțelegerile civile au crescut cu 400%.
Am vrut ca acea familie să aibă ceva.
Apoi, judecătorul m-a eliberat.
Credea că mă ajută.
Da, în ultimii 20 de ani, 17 ofițeri de poliție
au fost acuzați de crimă
pentru incidente la locul de muncă în SUA.
Niciunul n-a fost condamnat.
Cred că sistemul e viciat.
Oricum, mâine expiră asigurarea mea.
Da, deci, ucide-mă la muncă,
deoarece înseamnă încă 75.000$
dacă sunt ucis la muncă.
E în contractul meu prostesc de paznic,
pentru că nu se întâmplă.
Cum să te omor?
Dă-mi una în capul meu prost.
Fă treaba cu creanga.
Doar să mergi mai departe, John.
Doamnelor și domnilor, din cauza unor dificultăți,
trebuie să revenim la porți.
Vă mulțumim pentru răbdare.
Ne vom strădui să vă ducem la Milwaukee.
- 23A? - 23B.
- Bună! - Bună!
Te simți bine?
Da, eu...
De fapt, n-am mai făcut asta.
Să închiriez o mașină în America.
Sau să conduc în America.
- Unde mergi? - În Milwaukee.
E scurt.
E în linie dreaptă.
Vei fi bine.
- Unde mergi tu? - Tot acolo.
Durează o oră și jumătate.
Următorul.
Aș vrea o mașină.
Returnați vehiculul la locul de plecare?
Care e acest loc?
De plecare.
Îl returnați.
Vrea să știe dacă returnați mașina aici după călătorie.
Da. Mulțumesc.
Călătorie statală?
Statală?
Nu, Milwaukee.
Da, merg în Milwaukee, Wisconsin.
Pot să vă văd permisul, vă rog?
De unde e?
- E o țară? - Da.
N-am auzit de ea.
E una.
Ce e?
O țară.
Bună!
- Bună! - Bună!
Ce faci?
Mă uit la legături.
Ce faci în Milwaukee?
Călătoresc pentru slujbă.
Vrei să te duc?
De ce mergi în Milwaukee?
Vizitez pe cineva.
Dar tu?
Interoghez pe cineva.
- Pentru ce? O slujbă? - Nu.
- Nu e frumos. - Da.
Măcar să-ți facă semn.
Da.
Am inventat o aplicație pe care o îndrepți spre ei
și-ți spune dacă-ți vor mulțumi.
De ce n-ai folosit-o?
Pentru că n-am chiar inventat-o.
Pentru că nu știu nimic despre așa ceva.
Am inventat-o în mintea mea.
Dacă vei inventa una, o voi cumpăra.
Mersi.
Și eu inventez lucruri pe care nu le inventez.
De exemplu?
Ce e?
Nimic.
Ce e?
Nu mă așteptam să arunci așa.
Așa.
Sunt puțin surprins.
Arunc cu mâna stângă.
De ce?
Pentru că azi trebuie să fiu stângaci.
De ce?
Vine cineva să mă interogheze.
La naiba!
Deci, m-ai chemat aici
să-ți exersezi mâna stângă?
Da.
De ce o faci toată ziua?
Deoarece cred că va apărea
la birou ca ultima oară.
Și, dacă apare, iar eu, în acel moment,
torn cafea cu mâna dreaptă,
sunt terminat.
Dă-o naibii!
Va fi o zi interesantă.
La naiba!
- Fat Face? - Da, Fat Face.
E o imagine a feței tale.
Da, e o imagine a feței tale pe frigider.
Și când alegi mâncare din frigider, cum ar fi înghețata,
fața ta de pe frigider se îngrașă.
Așa, îți va arăta cum vei fi
dacă mănânci acea cantitate de înghețată timp de un an.
- E super. - Mersi.
E o non-invenție minunată.
Da, Fat Face.
Nu există.
Numele aplicației tale care nu există?
Îi spun Tipul tare sau Dobitocul, cred.
Da, e bine.
Da?
TRIMITE MESAJ CÂND VINE PACHETUL. URGENT.
NU POT FI INTEROGAT PÂNĂ CE CARTEA NU E PE RAFT.
MĂ OCUP DE ASTA.
CHIAR SUNT ENTUZIASMAT.
MI-AM PUS TRENINGUL STIL BRUCE LEE DIN JOCUL MORȚII.
CA SĂ-I DAU PE SPATE, CEEA CE VOI FACE PENTRU TINE.
MERSI, OMULE. APROPO, M-AM SPĂLAT PE DINȚI CU MÂNA STÂNGĂ.
E CIUDAT ȘI DIFICIL.
TARE, VOI ÎNCERCA.
- Unu, doi, trei, Kramer. - Kramer!
Haide, ai fost foarte amabilă.
Ești oaspete aici, nu se poate!
- Insist. - Și eu.
- Serios. - Și eu vorbesc serios.
Piatră, hârtie, foarfece?
Da, bine.
Ești destul de bună.
Lucrez cu copii.
Așa ne rezolvăm disputele.
- Ești profesoară? - Da.
Ai dreptate.
Oamenii cred că e un joc de noroc,
dar e de talent.
Cine are experiență cu oamenii, cu cititul lor,
cum ar fi slujba ta, poate deveni foarte bun la el.
Foarte bine.
Ai ajuns mai departe decât cei cu care am jucat.
Acum pot lua nota.
MILWAUKEE - 30 KM
Voi răsuna
Într-o zi voi răsuna
Voi răsuna
Într-o zi voi răsuna
E bun.
Da.
Plouă și cânt precum corul
Parcă l-am mai auzit.
E... Nu știu.
Într-o zi, voi rezona cu...
Iată e-mailul meu.
Scrie-mi și-ți dau numele albumului.
Tare! Îți scriu mai încolo.
De-abia aștept să plec.
- Unde-ți întâlnești prietenul? - La muncă.
- Vrei să te duc? - Nu, mulțumesc.
Iau un taxi.
M-ai ajutat foarte mult. Nu vreau să-ți mai răpesc timp.
- Chicago! - Poftim?
Asta e parcarea pentru directori.
Pentru directori.
Ca să știi, Chicago.
Îmi cer scuze.
Nu-i nimic, Chicago.
- Dennis? - Da.
Am nevoie de tine.
Bine.
- E înăuntru. - Nu pot intra.
Nici nu ar trebui să fiu aici.
Îi spui tu?
Da, sigur.
Cum m-ai găsit sau știi de mine?
A scris un cântec despre tine.
Adică nu era despre tine.
Era despre cum vrea să se sinucidă,
dar, în el, spunea
că un singur lucru era tare la locul în care se afla,
iar acela e că s-a împrietenit cu un tip de la muncă, numit Dennis.
Te-am căutat pe site-ul companiei.
Mulțumesc că ați venit de dimineață.
În această nouă dimineață.
O dimineață surescitantă de schimbări
și de prezentarea noii conduceri comune.
Aș vrea să anunț că, de acum,
șeful divizionar Leslie Claret va împărți cu mine conducerea,
în toate aspectele, în toate departamentele,
alături de mine.
Să-i urăm bun venit lui Leslie Claret în această dimineață.
Leslie.
Mulțumesc, Lawrence.
Oameni buni, ce facem noi aici, la McMillan?
Facem sisteme complexe de livrare
- ... pentru... - Greșit.
Așază-te.
Nu, serios.
Trimitem semnale mixte.
Facem cercuri.
Cercurile nu există în natură, oameni buni.
Soarele? Nu.
Planetele?
Nu prea.
Cercurile sunt perfecte.
Și nu există nimic perfect în natură.
Peste tot sunt erori.
Ușor alungite.
Planetele noastre, Soarele,
ca noi.
Dar aici, la McMillan, noi le facem.
Și le plasăm în toată lumea.
O formă perfectă în toată lumea.
Facem cercuri.
Trebuie doar să vă pese,
singurul lucru de care trebuie să vă pese
este acest lucru mărunt:
perfecțiunea.
Haideți!
E doar un scop, nu o solicitare.
Nimeni nu e perfect.
Dar trebuie să știu,
trebuie să văd în voi
capacitatea pentru perfecționare.
Dorința de a fi perfect.
Stephen, John, veniți aici.
Arătați-mi cum puteți atinge perfecțiunea.
Arătați-mi devotamentul vostru
pentru forma pe care o plasăm cu drag sub lumea noastră.
Stephen?
Lakeman?
Ce ziceți? Desenați un cerc perfect.
Scoateți-l din voi și arătați-l pe ecran.
Arătați-mi devotamentul vostru
pentru forma perfectă.
Pentru perfecțiune.
Ce mai faci, John, în această nouă dimineață?
Destul de bine.
John, am stat o vreme aseară
și m-am gândit
cum să discut cu tine în această dimineață.
În această dimineață nouă.
Tare!
Da, a fost tare.
M-am gândit:
„Să-l concediez la prima oră?”
Să spun: „Nu ești potrivit,
„pentru că mie-mi pasă de locul ăsta
„și ție, nu, deci nu ești potrivit.
„Deci, adio.”
Apoi, m-am gândit:
„Hei,
„toți merităm o a doua șansă.
„Știu asta, ce naiba!”
Înțelegi?
Da.
Atunci m-am gândit: „Îi voi da puștiului
„ceva simplu de făcut.
„Vom începe cu asta.
„Vom continua de acolo.
„Îi voi cere puștiului
„să deseneze un cerc.
„Și poate că, făcând asta, se va strădui,
„poate mă va cuceri
„cu un simplu cerc.”
Uite ce impresie mi-a făcut cerculețul tău, John.
Îi lipsea concentrarea, ambiția, claritatea,
precizia, dedicația, pasiunea și sinceritatea.
Și...
Ei bine...
mi-a amintit de tine.
Deci, se pare că vei rămâne
până la vânătoarea de rațe din weekend.
Apoi, se pare
că vei avea o nouă dimineață doar a ta,
într-o slujbă nouă.
Îți urez numai bine.
O discrepanță contabilă în privința unui dosar din biroul tău.
Aș vrea să organizez o vizită
când dorești, să mă ajuți să înțeleg.
Din nou, sunt Brent Paddocks,
de la Audit, interior 775.
Hei!
Cum merge?
Destul de bine.
John, am auzit de o complicație.
- Interogatoriul, polițista... - Da?
Să fii stăpân pe situație. Nu putem greși.
Tom, ne-ai cerut să fim atenți la Alice Taylor?
N-a venit azi la muncă.
N-a sunat să spună că e bolnavă. Nu a apărut.
Bine, deci ții minte că erai alături de colegul tău
cu puțin înainte de accident.
Să ne gândim la asta.
Ce făceai în acele momente?
Mi-a spus că i-a mers prost la interviu. Lui John.
Eu i-am spus că i-am dat pe spate.
Apoi am încercat să-l înveselesc.
E limbaj de vestiar.
- Am înțeles. - Retrage-l.
Da.
Bine, apoi,
ce s-a întâmplat în acea zi?
Apoi am stat aici.
Apoi am simțit ceva.
John!
John, soția ta e aici.
- Salut, Dennis! - John.
John, vino aici.
Ești bine?
Îmi pare rău, omule.
Ți-am îngreunat lucrurile.
Nu ar fi trebuit să încerc să te ajut.
Ajută-mă acum, Dennis.
- La naiba, da! - Ține bastonul ăsta.
- Ce? - Am un baston. Ia-l.
- De ce ai un baston? - Ia bastonul.
Îmbrățișează-mă și ia bastonul.
Bine.
Am luat bastonul.
Ascunde-l.
L-am ascuns.
Pleacă cu el.
Vine detectivul.
Plec cu bastonul.
- John Lakeman? - Da.
- Bună dimineața! - Bună dimineața!
Detectiv Agathe Albans.
Lucrez la Omucideri,
în departamentul de poliție din Luxemburg.
Am autorizație oficială să-ți pun o serie de întrebări
cu privire la o crimă care a avut loc
în seara zilei de 11 mai.
Uciderea lui Hector Barros.
Putem face asta azi?
Am multe pe cap azi.
Mă aștept să-ți ia o oră din timp.
Ne-ați prins într-o tranziție.
Încerc să recuperez din ce am pierdut.
Azi ar fi cel mai bine pentru mine.
Azi ar fi rău pentru mine.
Mâine va fi bine pentru mine.
Mâine va fi rău pentru mine.
Piatră, hârtie, foarfece?
Care e natura muncii dv.?
Cercuri.
În ce sens?
În sensul că tubulaturile sunt cercuri.
Fac afaceri cu tubulaturi.
Sunteți foarte bun la asta.
Mersi.
Și dv.
Sunteți excepțional de bun.
Mersi.
Și dv.
La naiba!
Da.
Deci, îmi veți răspunde la întrebări azi?
Ne-am înțeles, deci...
Da, ne-am înțeles, domnule.
Voi face asta mai târziu. E în regulă?
Găsiți timp cât de curând.
Da, desigur.
CARTEA?
NU ÎNCĂ
DAR IMEDIAT CE APARE AICI, PLEC.
DUPĂ O ZI DE CERCETĂRI, MI-AM DAT SEAMA CARE E CEA MAI BUNĂ PIESĂ
CARE MĂ POATE AJUTA SĂ AJUNG
LA BIBLIOTECA AIA CIUDATĂ.
VREI SĂ ȘTII CE PIESĂ... CE AM ALES? E TARE.
DA, BINE, CARE E?
ROOT DOWN.
BEASTIE BOYS. ILL COMMUNICATION.
UN CLASIC DE LA RICK CEL TARE.
DA, E TARE.
SE APROPIE ALEGERILE DIN IRAN CANTAR WALLEY SE DISTANȚEAZĂ
PANCHO LEFTY TOWNES CONTRA WILLY
GREG12 CĂTRE MR. MUDD
ORICINE POATE SPUNE MULTE PE INTERNET ORICÂND, ORIUNDE...
TE-AM INVITAT SĂ IEȘI DE MULTE ORI, CA TOȚI SĂ ȘTIE
CĂ EȘTI UN LAȘ.
CĂTRE MR. MUDD DE LA ROB SAPERSTEIN
MESAJ NOU DE LA ROB SAPERSTEIN DOUBLE GREAT.MP3
Hei, te iubesc
Și sper că ești de două ori mai mare
Și sper că slujba ta ciudată E de două ori mai mare
Și că tatăl tău e de două ori mai mare
Dar trebuia să-ți împărtășesc ceva
Hei, te iubesc
Dar nu sunt de două ori mai mare
Și îmi dau seama că nu spun asta N-o mai spun de dimineață
Pentru că eu cred că știu
Că nu pot ajunge acolo de aici
Deci ține minte să lași lumina să intre
Oricât de întunecat a devenit pentru mine
Ține minte că am făcut un EP frumos
Și am vrut să-ți mulțumesc
Dar sufăr
Și te iubesc
Adio, John
S-a făcut târziu.
Acum e ultimul minut
în care putem începe seria de întrebări
și dv. să vă îndepliniți acordul de a-mi acorda timp azi.
Vin imediat.
Vrei să-mi spui ceva la început?
Da.
Începe.
Nu sunt inginer industrial.
Subtitrarea: Cosmin Chiciudean
Redactor Ligia Ramona Curt ean