V tu chvíli jsem na tom pracoval už osm let.
Celou dobu jsem se snažil
zabránit Íránu dosáhnout jaderné připravenosti.
Připravil jsem transfer peněz
pro kandidáta, který bude proti jaderným zbraním.
Ale...
předal jsem je
nesprávnému muži.
A ten muž tehdy ty peníze využil
k najmutí specialisty,
který jejich plán dostal do finální fáze.
WALLEY POSILUJE
V květnu roku 2012
jsem byl v situaci, kdy jsem mohl sám vyzbrojit Írán jadernými zbraněmi.
Ale o ty peníze pak přišli.
Zjistili jsme totiž, že se k doručování subjektu
z místa A do místa B vážou neodmyslitelné nesnáze.
A objevila se šance získat peníze zpět.
Prostě...
se naskytla opravdu skvělá šance...
to napravit.
Bylo těžké přestat se pokoušet napravit to,
že jsem málem vyzbrojil Írán,
a proto jsme tam zůstali.
A v této fázi...
V tomto okamžiku
byly peníze v rukách...
No...
Mladé loutkářky.
Stačilo přečkat ten týden a vrátit se do Lucemburska.
SMUTNÝ MUŽ V OBLEKU
Chcete něco říct, než začneme?
Ano.
Pokračujte.
Vlastně nejsem průmyslový inženýr.
To vaše vyšetřování
je určitě velmi důležité.
A nechci vám to komplikovat a okrádat vás o čas.
Zfalšoval jsem tu své záznamy.
Mám zkušenosti.
Předchozí zkušenosti ze strukturálních návrhů a integrace.
Ale mám omezené zkušenosti v tomto konkrétním odvětví.
Svému zaměstnavateli jsem nadhodnotil úroveň mých zkušeností
a úroveň mého vzdělání v tomto oboru.
Vaše vyšetřování je jistě vážné. Chápu to.
A budu vám odpovídat upřímně.
My dva už jsme se potkali.
Mé první ráno tady,
během první návštěvy
na parkovišti.
Byl jste rozrušený.
A pak v Lucembursku,
když jste měl potíže na ulici.
Když jste se...
Nenapadá mě to slovo.
-Zhroutil? -Zhroutil...
na ulici.
Muž bez záznamu v rejstříku v jeho rodné zemi
a v Lucembursku, kde žil po dobu devíti let,
byl 11. května večer zavražděn
v Lucemburku.
Začněme.
Do Lucemburska jste přiletěl 11. května?
Ano.
-S McMillanem? -Ano.
Přišel jste tehdy na letišti do styku
s někým z personálu letiště?
Ne.
Víte, že by do styku s někým z letiště
tehdy přišel některý z vašich kolegů?
Ne.
Byl jste tehdy ve styku s někým z letiště
kdekoliv jinde v Lucemburku?
Ne.
Jaký je váš vztah s Dennisem McClarenem?
Jsme kolegové.
Přátelé.
A tehdy večer jste byli spolu?
Krátce po příletu?
Ano.
Procházeli jsme se po městě.
Pan McClaren byl bodnut
krátce po vašem odloučení.
Kam jste šel, když jste pana McClarena opustil?
Byl jsem očekáván na obchodní večeři
s mým šéfem Lesliem Claretem.
V kolik jste na ni přišel?
Nepřišel.
-Byl jste očekáván. -Ano.
-Nepřišel jste. -Ne.
Podle pana Leslieho Clareta
byla vaše absence u večeře vysvětlena
záležitostí s vaší taškou.
Zavazadla z letiště.
Ztraceného.
Tu tašku jste prý hledal.
Na začátku výslechu jste zmínil,
že jste toho večera v Lucemburku
do styku s letištním personálem nepřišel.
To je správně.
K večeři jsem se nedostavil,
protože tu toho mám až nad hlavu.
Nebyl jsem připraven na technické detaily schůzky.
A celý večer jsem se snažil
alespoň trochu proniknout
do inženýrských tajů našeho obskurního a specifického oboru.
Po opuštění společnosti Dennise McClarena jsem šel
do Haupfhausenovy západoevropské technické knihovny,
kde jsem analyzoval inženýrství potřebné k absolvování oné schůzky.
V jakém ohledu?
Je jen jeden technický manuál,
který popisuje náš specifický systém.
Kniha Integrální principy strukturální dynamiky toku.
Půjčil jsem si ji
a zpracovával to, co jsem se na večer musel naučit.
Byl to příliš náročný úkol.
Nezvládl jsem určit a vstřebat
informace potřebné k úspěšnému absolvování schůzky.
Proto jsem přišel dlouho po schůzce.
A Lesliemu jsem řekl,
že jsem se zpozdil kvůli mé tašce.
Což nebyla pravda.
Zopakujte název toho manuálu.
Integrální principy strukturální dynamiky toku.
A týká se to?
Složitého procesu doručování objektu z bodu A do bodu B.
Alice Taylorová
Volal jste 11. května někomu?
-Z Lucemburska? -Ano.
Ne.
Znáte Alice Taylorovou?
Ne.
Volal jste z Lucemburska Alice Taylorové
11. května večer v 19.07?
Ne.
Jeden muž...
Takový dost nezvyklý muž...
kravaťák, Američan.
Řekl, že něco dělá.
Něco neobvyklého.
Říkal, že je atašé.
Půjčil jsem mu mobil,
cestou zpět z technické knihovny.
Oslovil mě, že mu prý někdo ukradl osobní věci.
Chtěl zavolat někomu z rodiny
a požádal mě o zapůjčení mého mobilu.
Půjčil jste mu ho?
Ano, půjčil.
Zdálo se, že je v nesnázích.
Pamatujete si z toho setkání ještě něco?
-Ze setkání s ním? -Ano.
Vím, že mi nepoděkoval.
A měl divný odznak.
Mohl byste mi prosím něco napsat?
De Champlain 77.
SMUTNÝ MUŽ V OBLEKU
Působíte smutně.
To asi jsem.
Proč?
Mám obavy.
Dost velké.
Několik posledních týdnů mám obavy z mého propuštění.
A proto jsem působil rozrušeně, když jsme se potkali
poprvé.
Poslední dva týdny nejsem schopen jíst a ani spát.
A nejspíš proto jsem se tehdy zhroutil.
A proč jste tak smutný, Johne, právě teď?
Dnes jsem byl propuštěn.
Děkuji za váš čas a vaši pomoc s vyšetřováním.
Strukturální dynamika toku.
Ověř to.
V Haupfhausenu?
Ano.
Vracíš se večer?
Noc strávím v hotelu
a domů poletím až ráno.
Je v motelu Colony na Ladder Avenue, 207.
Chce, abys za ní přijel po práci.
POLICIE
Zdravím.
Edward Tavner. Mám schůzku s detektivem Millsem.
-Ohledně? -Krádeže mých atašé věcí.
Podívejte se.
Počkejte tu. Seženu vám ho.
NEJLEPŠÍ PÍSEŇ K NAKOPÁVÁNÍ ZADKŮ
STRUKTURÁLNÍ DYNAMIKA TOKU
Jo?
-Zdravím. -Ano.
-Ten e-mail mi nepřišel. -Posílám ho teď.
Od: Alice.L.Taylor1980@gmail.com Pro: A.Albans@
Promiňte, jsem v 211?
Tohle je 207.
Moc se omlouvám.
Nic se neděje.
Alice, ihned odtud odejdi.
Došlo mi, že Alice odjela.
Sledoval jsem tě z McMillanu. Ke tvé nevyhnutelné...
-Sakra. -Co?
Nezabil jsem Birdbatha.
A.ALBANS@POLIZEI.LUX.BRG
OD: ALICE.L.TAYLOR1980@GMAIL.COM
PRO: A.ALBANS@POLIZEI.LUX.BRG DÍKY
ŽÁDOST O VÝSLECH CIZÍ OSOBY
JOHN LAKEMAN
VRAŽDA
LAKEMAN JOHN
OČEKÁVANÉ OBVINĚNÍ: VRAŽDA
Někdo mi dal ruku na záda.
V tuto chvíli jsme silně věřili, že tu tašku získáme zpět.
Jedinou opravdovou překážkou k záchraně plánu
byl muž s holčičím jménem.
Náš muž se v tuto chvíli do Lucemburska
pro onu tašku vrátit nemohl.
Potřeboval pomoc,
aby se dostal do útvaru, kterému jsme říkali cestovní tým.
Koncem tohoto střílení dořešíš všechno otevřené.
Vše, co může ohrozit tvou šanci
vrátit se v pondělí do Lucemburska.
Muže s holčičím jménem vyřeším.
Jo.
Kolik toho musíš uzavřít?
Stephen,
Birdbath, Icabod, Gregory Gordon.
Asi hned několik.
Navštívil mě táta.
Vzal jsem ho. Dlouho jsem ho neviděl.
Byl pryč, na moři.
Leslie.
Jsi kapitán remorkéru.
Tvůj syn už mi vše řekl.
No, jo.
Tom.
Já sám remorkér nemám,
ale mám remorkérskou krev.
Budeme si mít o čem povídat, že?
Nejspíš ano, Tome.
Možná spolu můžeme být ve dvojici.
Jo. Řekneme si oblíbené remorkérské vtipy.
To si piš.
Lawrence, můj zástupce.
Tom Lakeman.
-Tohle je Icabod. -Ahoj.
Zdravím. Jak se jmenuješ doopravdy?
Co?
Dlouhý víkend, týme.
Cíl?
Sbližme se.
O víkendu nás čeká zábava.
Opékané marshmallow, příběhy u ohně,
talentová soutěž.
Skvělé.
Pojďme se během víkendu poznat.
Důkladně.
Dobře, McMillane, do mokřadů.
Spojme se,
vyrazme do Lucemburska jako jednotná fronta
a uzavřeme tu smlouvu s Denonem!
Až na Lakemana, který nepoletí.
Takhle pozdě
bych tě měl informovat o dokumentech Johna Lakemana.
Jsou chybné.
Za současné situace u nás zůstat nemůže.
Vlastně nemůže zůstat nikde v Americe.
Je to záhada.
Trochu jsem se šťoural v jeho minulosti.
Upřímně?
Jen ze zvědavosti.
Moc jsem tě neposlouchal.
John u nás po víkendu stejně končí.
Pokud si to tedy Leslie ještě nerozmyslí,
ale jak pravděpodobné to je?
Takže to nehroť, Gregory.
Jak jsem řekl,
ze zvědavosti.
Ten chlápek jde na záď a kapitán říká:
„Ne, ty idiote!
„Do přední kajuty.“
Bože, tenhle miluju.
Já taky.
-Jo. -Miluju.
-Jo. -Je to pravda.
To máš zatracenou pravdu. Představ si ho.
U signální lampy, v polovině ke Kortově dýze.
Představil jsem si to.
K popukání.
Jo, to teda jo, Tome.
Sakra.
Co sakra znamená, že jsi zapomněl?
Mám toho hodně, kámo.
Celé odpoledne jsem v boudě seděl jako pitomec.
Promiň, kámo.
Muselo se to stát včera, jindy ne.
Podělal jsi to, Johne.
Fakt mě to mrzí, kámo.
Na tomhle účtu chci do večera 400 táců,
nebo večer u táboráku odvyprávím zajímavý příběh,
který jsem jednou zaslechl na záchodech.
Pak ti opékané marshmallow moc chutnat nebudou.
Blbče.
Co víš o Johnovi, Icabode?
Lepší mlčet.
V tuto chvíli.
Co to znamená?
Nic.
Řekl jsi: „Lepší mlčet.“
Jistě.
A pak jsi neřekl nic.
Jistě.
To je matoucí. Co to znamená?
Uvidíme.
Záměrně?
Myslím, že jo.
O tu pozici jsme soutěžili.
-Strčil tě? -Ano.
A je to vážně dobrá pozice?
-Naše pozice? Moje a Johnova? -Jo.
Lepší by bylo, kdyby nebyla sdílená.
A kdybych měl celý stůl.
Strčil by někdo někoho kvůli té pozici před náklaďák?
-Vždyť přeci nejsi starosta. -Ne, to nejsem.
-Tak proč by to dělal? -Nevím.
Ale myslím, že to udělal.
Poslyš, měl by sis být jistý, Stephene.
V téhle fázi rehabky si nic jen tak vymýšlet nemůžeš.
Budu vypadat špatně.
Myslím, že mě John strčil.
O víkendu nad tím dnem pořádně přemýšlej,
dokud to nebudeš vědět jistě.
Nemůžeš říct, že ses zotavil, dokud nebudeš mít jistotu.
Páni. Ty jsi ale nešika, Stephene.
Jo.
Zakopnout v lese...
Jo.
Skočit před náklaďák.
To jsem neudělal.
Ale udělal.
Ale neudělal.
Máš děti, Leslie?
Ano.
Kluka? Holku?
Kluka i holku, Tome.
Jsi šťastný muž.
Jo.
Já mám dva syny.
Nádhera.
John je ten dobrý.
Nemyslím tím dobrý.
Vždyť ty víš.
Jsou odlišní.
Ten druhý musí být fakt průserář,
pokud se neurazíš.
Víš ty co, Leslie? Vlastně se urazím.
A řeknu ti proč.
Jsem jedno ucho.
Johna jsi přečetl špatně, Leslie.
Jak to, Tome?
Je vážně úžasný.
Rád bys ho poznal, Leslie, kdybys ho znal.
Já ho znám, Tome.
Ne, bohužel neznáš, Leslie.
No...
-Leslie. -Jo?
A co tvůj syn?
Je to trochu složité, Tome.
Jak to, Leslie?
Můj syn Marcus,
napůl vietnamský 32letý...
chlapec a já...
jsme...
No...
Byli jsme kámoši, Tome.
Vychutnávali jsme si velké i malé životní okamžiky,
bok po boku.
Kámoši.
O tom není pochyb.
To zní dobře, Leslie.
Bylo to dobré, Tome, než...
Než?
Nejsem dokonalý.
Jistou dobu...
jsem na první místo...
stavěl sebe.
Bylo to nešťastné období, kdy jsem...
Teď už kámoši nejsme.
Zatraceně.
Je to dospělý muž, Tome.
No...
Zítra.
Jo?
Nové ráno.
Kdo ví, co nás čeká?
Možná začneme snídaní.
Víš? Je to jídlo, u kterého...
máš celý den ještě před sebou.
Pořád si můžeš nalhávat, že něčeho můžeš dosáhnout.
Víš, co tím myslím?
U snídaně.
Máš pravdu, Tome. Svatou pravdu.
Chceš zítra posnídat, Leslie?
To zní dobře, Tome.
Bude to dobré.
S Johnem máme od všeho něco. Bagely, slaninu, znáš to.
Od všeho něco.
Těším se na to, Tome.
Užiju si to.
Já taky, Leslie.
Jsi fakt parchant, Johne.
Mohl jsi přijít po práci. Víš, kde bydlím.
Mohl jsi to udělat pak.
Promiň.
Rozhodila mě ta policajtka.
Co u nás vůbec dělala?
Něco se stalo.
Co je to za policajtku?
Z vražd.
Chtěl jsi to udělat?
Už nevím, co budu dělat.
Řekneš to na mě?
Ani já už nevím, co budu dělat.
Nevím, co můžu dělat dál.
Jo.
-Jacku. -Jo?
Těch 400 000 ti dát nemůžou.
Nedali mi ani židli.
Nevypadáš moc dobře, kámo,
pokud se neurazíš.
Uvidíme se u táboráku.
Čas na příběhy.
Co to je?
Od táborového ohně.
No tak, začněte někdo.
Něco děsivého.
No tak.
Měl by začít Icabod, ne?
Proč zrovna já, Tome?
Proč ne někdo jiný?
Znám příběh.
Co pro nás máš?
Asi tomu nebudete věřit,
ale je to pravdivý příběh.
Pravdivý příběh.
Tenhle muž?
Tomu nebudete věřit.
Tenhle muž a jeho táta
spolu pořád vycházejí.
Není to úžasné?
Rodiny, které se pořád milují.
Vzácnost.
Dívejte, jak se na tátu dívá.
Radost pohledět.
Proč se k vyprávění děsivého příběhu hodím nejvíc?
Nevím, prostě na mě působíš...
tak trochu bezhlavě.
-Leslie. -Jo.
-Je záludný. -Jo.
Proč vlastně?
Má rád toho druhého, Stephena.
Můžeš je nějak rozeštvat?
-Jakože dneska večer? -Jo.
Čeká nás už jen čas sdílení,
ať je to cokoliv, a talentová soutěž.
Nevím.
Čas běží, Johne.
Leslie se odcizil své rodině.
Využij toho.
Čas sdílení nám umožňuje vydat se zdlouhavou cestou
a sdílet myšlenky.
Soukromé myšlenky o našem pracovišti,
které se z nějakého důvodu obyčejně sdílet zdráháme.
U času sdílení neexistují důsledky,
závěry a ani jakékoliv tresty.
Jde jen o to, aby se náš tým semkl.
Podělte se o cokoliv.
Tak začneme, týme.
Gregory,
co bys na svém pracovišti změnil?
Jasnější barvy. V kanceláři.
Dobře.
To můžeme. Dobrá.
Nezdržujme se. Další.
Johne.
Já bych změnil to,
že o vás Stephen neustále vykládá hnusné věci.
O vás všech říká opravdu ošklivé věci.
Pořád.
Například?
Že si myslíš, jak nejsi bezva, když jsi najednou šéf, Leslie,
přitom v životě nemáš pod kontrolou to nejdůležitější.
Tvá rodina s tebou nejspíš nemluví.
Nechápu, co je Stephenovi do toho.
To jsem podle mě neřekl.
Nechápu, jak se tě to týká, synku.
To si myslím.
To by ke sdílení stačilo.
Pojďme začít...
s tou další kravinou, talentovou soutěží.
Je to v pohodě. Ne, tohle bude skvělý.
-Jo. -Dobře.
Leslie.
Jo, Tome?
Můžeme probrat Johna?
Na co myslíš, Tome?
Vím, že zmiňoval nějaké napětí.
A že by si taky přál, aby to bylo jinak.
Napětí tu bylo.
Od začátku.
Bohužel ano, Tome.
Měl těžký rok.
V jeho předchozím zaměstnání
se toho po něm chtělo hodně
a možná úplně...
nedokázal všechnu tu tíhu unést.
Nesl ji opravdu daleko. A úplně sám.
-Možná, Leslie... -Jo?
Možná bys mu mohl dát šanci ještě pár týdnů.
Ať ti ukáže,
že je to muž, kterého chceš na své straně
a na kterého je spolehnutí. To je John.
Můj syn každopádně není tím, za koho ho máš.
Je to dobrý chlapec.
Možná bys mu mohl dát šanci.
Říkám ti to jako kapitán lodi.
Tome,
vězni vykonávající užitečné úkoly
sloužící všem ostatním vězňům,
například holiči nebo vězeňští dentální hygienici,
mají často někde na zádech
vytetovaný symbol své práce,
aby zabránili útokům zezadu,
které jsou ve vězeňském prostředí běžné.
Já mám na zádech vytetovaný malý třenový zub, Tome.
Protože jsem 18 měsíců
čistil zuby všech ostatních vězňů.
Vybudoval jsem si krásný život
a zničil jsem ho.
A zubní nití jsem čistil zuby mužů,
s nimiž bych nejel jedním autobusem,
abych svůj život mohl začít přebudovávat o tři měsíce dřív.
S tím mi měl pomoct tvůj syn.
Ale je zatížen
tou nejdůležitější věcí.
Takže co si o tom myslím?
Jo.
Líbíš se mi, Tome.
Nápodobně, Leslie.
Tak dobře. Dobře, Tome.
Ale co si myslím...
Pokud chceš vědět, co si o tvém synovi myslím...
Promiň, Tome,
ale tvůj syn má podle mě slabou vůli a je moc měkký.
A nechává za sebe bojovat taťku.
Takže...
Líbíš se mi, opravdu ano.
Ale prostě ne.
Ten druhý tě podle všeho moc nemusí.
Toho druhého přejel náklaďák.
Nevím, co má John za problém.
Páni, to je beran.
-Byl jsi na snídani? -Jo.
Nevyšlo to.
Dobře.
Dick Cheney.
Co?
Dick Cheney.
Nevím, kdo to je.
-Nevíš, kdo je Dick Cheney? -Ne.
Bývalý viceprezident.
Aha. Dobře.
No a?
-Střílel kachny... -Jo?
-...přesně jako ty... -Jo?
-...a během toho střílení... -Jo?
...střelil někoho do obličeje.
Zdravíčko, Leslie.
Lakemane.