På det tidspunktet hadde jeg jobbet i åtte år.
WASHINGTON, D.C. - 2017
Og frem til da,
for å hindre landet Iran i å kunne lage atomvåpen,
organiserte jeg en plan om å levere penger
til kandidaten som ville jobbe mot målet om et Iran med atomvåpen.
Men...
...jeg la dem i...
...den andre fyrens hender.
Og den fyren hadde gjort alt klart
for å bruke dem til å ansette en spesialist
som kunne fullføre programmet deres.
FORANDRING I VALGET I IRAN - CANTAR WALLEY
Så i mai 2012
hadde jeg muligens helt alene bevæpnet Iran med atomvåpen.
Men de mistet pengene.
På grunn av det vi har oppdaget at er de iboende vanskelighetene
i å frakte en enhet fra A til B.
Og vi fikk muligheten til å få dem tilbake.
Bare en...
...skikkelig fin mulighet til å få dem tilbake.
Til å fikse det.
Det var vanskelig å slutte å prøve å fikse det,
det at jeg alene hadde bevæpnet Iran,
så vi fortsatte.
Husk at på dette stadiet...
Altså, på det tidspunktet
var pengene i hendene på...
...altså...
...en ung dukkefører.
Alt vi måtte gjøre, var å overleve den uka og komme oss til Luxembourg igjen.
Patrioten
EN TRIST MANN MED DRESS
Er det noe du vil si idet vi begynner?
Ja.
Sett i gang.
Jeg er ikke egentlig industriingeniør.
Dette anliggendet ditt
er sikkert alvorlig.
Og jeg vil ikke vanskeliggjøre saken din og oppta tiden din.
Jeg forfalsket papirene mine her.
Jeg har erfaring.
Tidligere erfaring innenfor strukturell design og -integrering.
Men jeg har begrenset erfaring innenfor dette området.
Jeg feilrepresenterte erfaringsmengden min overfor arbeidsgiveren min
og, til en viss grad, utdannelsen min innenfor området.
Ditt anliggende er sikkert alvorlig. Jeg forstår det.
Og jeg skal forklare meg på ærlig vis.
Du og jeg har møttes før.
På min første morgen her...
...mitt første besøk her...
...på parkeringsplassen deres.
Du virket opprørt.
Så igjen i Luxembourg,
da du hadde et illebefinnende i gata.
Da du...
Jeg vet ikke helt hva ordet er.
-Kollapset? -Kollapset...
...i gata.
En mann uten rulleblad i hjemlandet sitt
og uten rulleblad på de ni årene han hadde bodd i Luxembourg,
ble drept på kvelden 11. mai
i Luxembourg by.
Vi begynner.
Du kom til Luxembourg på 11. mai?
Ja.
-Med McMillan? -Ja.
Snakket du med noen ansatte
på Luxembourg lufthavn på den 11.?
Nei.
Vet du om noen av kollegene dine
snakket med noen ansatte på lufthavnen på den 11.?
Nei.
Møtte du noen ansatte fra lufthavnen
et annet sted i Luxembourg by på 11. mai?
Nei.
Hvilket forhold har du til Dennis McClaren?
Kolleger.
Venner.
Og dere tilbrakte litt tid sammen den kvelden,
kort tid etter at dere ankom?
Ja.
Vi gikk rundt og så på byen.
Mr. McClaren ble knivstukket
kort tid etter at du forlot ham, sa han.
Hvor gikk du etter at du forlot Mr. McClaren?
Jeg skulle på en forretningsmiddag
med sjefen min, Leslie Claret.
Når ankom du denne middagen?
Det gjorde jeg ikke.
-Du skulle dit. -Ja.
-Men du kom ikke? -Nei.
Kollegaen din, Leslie Claret, sa
at forklaringen din for at du ikke kom på middagen,
gjaldt en bag.
Bagasje fra lufthavnen.
Mistet på lufthavnen.
Han hevdet at du fikk tilbake bagen.
I begynnelsen av dette avhøret nevnte du
at du ikke møtte noen ansatte på lufthavnen
noe sted i Luxembourg by på 11. mai.
Det stemmer.
Jeg kom ikke på middagen...
...fordi jeg har tatt meg vann langt over hodet her.
Jeg var ikke forberedt på de tekniske detaljene til det møtet.
Og jeg brukte tid den kvelden
på å prøve å få fotfeste
i det snevre og obskure ingeniørarbeidet som gjelder for vårt område.
Etter at jeg forlot Dennis McClaren,
gikk jeg til Haupfhausen vesteuropeiske tekniske bibliotek
og studerte ingeniørkunnskapen som var nødvendig til kveldens møte.
På hvilken måte?
Det finnes bare én teknisk manual
som handler om vårt spesielle ingeniørsystem.
Avgjørende prinsipper for strømmens strukturelle dynamikk.
Jeg lånte boka...
...og satte meg og prøvde å forstå det jeg trengte til kvelden.
Oppgaven var for stor.
Jeg... klarte ikke å stadfeste og ta til meg
det som var nødvendig for å komme meg gjennom kveldens møte.
Så jeg kom lenge etterpå.
Og jeg fortalte Leslie Claret
at grunnen til forsinkelsen var bortkommet bagasje.
Det var ikke tilfelle.
Vennligst gjenta navnet på manualen.
Avgjørende prinsipper for strømmens strukturelle dynamikk.
Hva handler den om?
Den kompliserte prosessen å frakte en enhet fra A til B.
Tok du noen telefoner? På 11. mai.
-Fra Luxembourg? -Ja.
Nei.
Kjenner du en Alice Taylor?
Nei.
Ringte du Alice Taylor klokka 19.07
fra Luxembourg på kvelden 11. mai?
Nei.
En fyr...
En... fyr, en litt uvanlig en,
med dress, amerikansk,
sa han var noe.
Noe uvanlig.
Attaché, sa han.
Lånte telefonen min
da jeg var på vei tilbake fra det tekniske biblioteket.
Han kom bort til meg og sa at eiendelene hans hadde blitt stjålet.
Spurte om han kunne ringe et familiemedlem,
og ba om å få låne telefonen min.
Det tillot du?
Ja.
Det virket som om han hadde problemer.
Husker du noe annet fra det møtet?
-Med ham? -Ja.
Jeg husker at han aldri takket meg.
Og han hadde et merkelig skilt.
Kan du skrive det følgende?
77 de Champlain.
EN TRIST MANN MED DRESS
Du virker trist.
Jeg er vel det.
Hvorfor det?
Jeg har vært bekymret.
Veldig, kanskje.
For at jeg kunne bli avskjediget disse siste par ukene.
Det var nok derfor jeg virket opprørt da vi møtte hverandre...
...for første gang.
Jeg har ikke klart å spise eller sove de siste to ukene.
Det var vel... derfor jeg falt den dagen.
Hvorfor er du så trist nå, John?
Jeg fikk sparken tidligere i dag.
Takk... for at du tok deg tid og hjalp med etterforskningen vår.
Avgjørende prinsipper for strømmens strukturelle dynamikk.
Bekreft dette nå.
På Haupfhausen?
Ja.
Kommer du tilbake i kveld?
Jeg skal bo her i kveld på hotellet
og fly hjem i morgen tidlig.
Hun bor på Colony Motell i Ladder Avenue 207.
Hun spurte om du kunne komme bort etter jobb.
POLITI
Hei.
Edward Tavner. Jeg har en avtale med betjent Mills.
-Angående? -At attachégreiene mine ble stjålet.
Se på det.
Vent her. Jeg henter betjent Mills.
BESTE SANG FOR Å SLÅ TIL FOR BROREN MIN
STRØMMENS STRUKTURELLE DYNAMIKK.
Ja?
-Hallo. -Hei.
-Jeg fikk aldri e-posten din. -Jeg sender den nå.
Fra: Alice.L.Taylor1980@gmail.com Til: A.Albans@
Unnskyld, er dette 211?
Dette er 207.
Beklager.
Det er greit.
Alice, du må dra nå.
Jeg innså at Alice hadde reist.
Jeg fulgte etter deg fra McMillan. Jeg fulgte deg til den nært forestående...
-Helvete. -Hva er det?
Jeg glemte å drepe Birdbath.
SKRIV E-POST FRA: ALICE.L.TAYLOR1980@GMAIL.COM
TIL: A.ALBANS@POLIZEI.LUX.BRG - EMNE: TAKK
FORESPØRSEL OM Å AVHØRE UTENLANDSK STATSBORGER
DRAP
FORVENTEDE SIKTELSER - DRAP
Noen la hånda på ryggen min.
På dette tidspunktet forventet vi virkelig at vi ville få tilbake bagen.
Alt som kunne hindre oss i gjenervervingen og reetableringen av planen,
var fyren med jentenavn.
Ressursen vår kunne ikke reise tilbake til Luxembourg
for å få tilbake bagen akkurat da.
Han trengte hjelp
med å komme seg tilbake på noe vi kalte reiselaget.
Så på slutten av denne jakten får du orden på alle løse tråder.
Alle trådene som fortsatt kan ødelegge
sjansen til å dra tilbake til Luxembourg på mandag.
Jeg tar meg av fyren med jentenavn.
Ja.
Hvor mange løse tråder har du?
Stephen,
Birdbath, Icabod, Gregory Gordon.
Det er vel mange.
Faren min er på besøk.
Jeg tok ham med. Har ikke sett ham på en stund.
Han har vært borte... til sjøs.
Leslie.
Jeg har forstått det slik at du er sleper?
Slepebåtkaptein, sa sønnen din.
Ja.
Tom.
Jeg er ikke sleper,
men jeg har slepebåtblod.
Da får vi vel noen ting å snakke om?
Sikkert, Tom. Sikkert.
Kanskje vi får tid sammen i myren.
Ja. Vi kan dele slepebåtvitsene vi liker best.
Visst pokker.
Dette er Lawrence, annenmannen min.
Tom Lakeman.
-Dette er Icabod. -Hei.
Hei. Hva heter du egentlig?
Hva er det?
Lang helg, team.
Målet
er å komme sammen.
Vi skal ha det gøy denne helga.
S'mores, fortelle historier rundt leirbålet,
talentfremvisning.
Flott.
La oss bli kjent denne helga.
Fullstendig kjent.
Greit, McMillan, ut i myren.
Nå kommer vi sammen,
så drar vi til Luxembourg som en forsterket enhet
og får denne Denon-avtalen i havn.
Bortsett fra Lakeman, som ikke skal bli med.
Så på dette sene stadiet
er det på tide å si fra om en situasjon omkring papirarbeidet til John Lakeman.
Feil i papirarbeidet.
Han kan ikke bli hos McMillan så lenge dette er situasjonen.
Han kan vel egentlig ikke bli i USA.
Det er mystisk.
Jeg har sett nærmere etter på bakgrunnen hans.
For å være ærlig...
Av nysgjerrighet, for å være ærlig.
Jeg hørte ikke etter på det du sa,
for John er ferdig etter denne helga uansett.
Med mindre Leslie ombestemmer seg, og, du vet,
hva faen er vel sjansen for det?
Så ikke stress, Gregory.
Som sagt...
...er det merkelig.
Så fyren går akterut igjen, og kapteinen sier:
"Nei, din idiot,
"den fremre låringspullerten."
Herregud, som jeg elsker den.
Jeg også.
-Ja. -Elsker den.
-Ja. -For det er så sant.
Du har så rett. Se for deg denne fyren
ved Morse-lampen, halvveis til den jævla propellgangen.
Det forestilte jeg meg akkurat.
Styrtmorsomt.
Ja, det er det, Tom.
Helvete.
Hva faen skal "jeg glemte det" bety?
Jeg har mye på gang.
Jeg satt i skuret mitt hele ettermiddagen som en tosk.
Beklager.
Det måtte bli i går, det var avtalen.
Du køddet det til, John. Kom igjen.
Jeg er lei for det.
Jeg vil ha 400 000 på den kontoen innen slutten av dagen,
ellers forteller jeg en interessant historie rundt leirbålet i kveld
om noe jeg hørte på toalettet en gang.
Du kommer nok ikke til å nyte s'moresen din så mye etter det.
Dust.
Hva vet du om John, Icabod?
Det er hemmelig.
Enn så lenge.
Hva betyr det?
Ingenting.
Men du sa at det var hemmelig.
Ja.
Så sa du ingenting.
Nei.
Så det er forvirrende. Hva betyr det?
Vi får se.
Med hensikt?
Jeg tror det, ja.
Vi konkurrerte om en stilling.
-Dyttet deg? -Ja.
Er dette en skikkelig god stilling, eller?
-Vår stilling, min og Johns? -Ja.
Den hadde vært bedre om jeg ikke måtte dele den.
Og hvis jeg hadde en hel pult.
Altså, hadde en fyr dyttet en annen fyr foran en lastebil for denne stillingen?
-Det er ikke en ordførerstilling. -Nei, det er det ikke.
-Så hvorfor? -Jeg vet ikke.
Men jeg tror han gjorde det.
Det er best du er sikker, Stephen.
Du kan ikke bare finne på ting så sent i rehabiliteringen din.
Det får meg til å se dårlig ut.
Jeg tror John dyttet meg.
Tenk godt på den dagen denne helga,
helt til du kan si det med sikkerhet.
Du kan ikke si at du er rehabilitert med mindre du kan si du er sikker.
Du er jammen klønete, Stephen.
Ja.
Snubler gjennom skogen...
Ja.
...går ut foran lastebiler.
Det gjorde jeg ikke.
Jo.
Nei.
Har du barn, Leslie?
Ja.
Gutt? Jente?
En av begge, Tom.
Heldig.
Ja.
Jeg har to gutter.
Pent.
John er den gode.
Eller, jeg mener ikke god.
Du vet hva jeg mener.
De er ulike.
Den andre må være litt av en fiasko,
hvis det er greit at jeg sier det.
Vet du hva, Leslie? Det er ikke greit... at du sier det.
Og her skal du høre hvorfor.
Jeg lytter, Tom.
Du feiltolker John, Leslie.
Hvordan da, Tom?
Han er en flott gutt.
Du hadde vært glad for å kjenne ham hvis du kjente ham, Leslie.
Det gjør jeg, Tom.
Nei, det er jeg redd du ikke gjør, Leslie.
Så...
-Leslie. -Ja?
Fortell meg om sønnen din.
Det er litt komplisert, Tom.
Hvordan da, Leslie?
Marcus, sønnen min, min...
...halvt vietnamesiske, 32 år gamle...
...gutt, vi...
Vi er...
Tja...
Vi var kompiser, Tom.
Nøt livets kule stunder, store og små,
side ved side.
Kompiser.
Ingen tvil.
Høres bra ut, Leslie.
Det var bra, Tom, før...
Før?
Jeg er ikke perfekt, Tom.
Det var en gang...
...da jeg satte meg selv først...
...en stund.
En grusom stund, da jeg...
Vi er ikke kompiser lenger.
Søren også.
Han er en voksen mann, Tom.
Vel...
...i morgen.
Ja?
En ny morgen.
Hvem vet hva som vil skje?
Kanskje du kan begynne med frokost.
Ikke sant? Det er måltidet da...
Da du har hele dagen foran deg.
Du kan fortsatt lure deg til å tro at du kan oppnå noe.
Skjønner du, Leslie?
Over frokost.
Du har rett, Tom. Du har pokker så rett.
Vil du spise frokost med meg i morgen, Leslie?
Høres bra ut, Tom.
Det blir bra, Leslie.
John og jeg har med et helt festmåltid. Bagels, bacon, alt mulig.
Et helt festmåltid.
Det ser jeg frem til, Tom.
Det gjør jeg sannelig.
Jeg også, Leslie.
Du er virkelig en dust, John.
Du kunne i det minste ha kommet innom etter jobb. Du vet hvor jeg bor.
Kunne ha gjort det da.
Beklager.
Jeg kom i ubalanse av den politidama.
Hvorfor er hun her?
Det skjedde noe.
Hva slags politidame er hun?
Drap.
Skulle du gjøre det?
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre lenger.
Skal du si det?
Jeg vet heller ikke hva jeg skal gjøre lenger.
Jeg vet ikke hvor man skal gå herfra.
Nei.
-Jack. -Ja?
De kan ikke gi deg 400 000 dollar.
De kan ikke engang gi meg en stol.
Du ser ikke så godt ut...
...hvis det er greit at jeg sier det.
Vi ses ved leirbålet.
Fortellerstund.
Hva er det?
Leirbålhistorie.
Kom igjen, noen må fortelle.
En skummel historie.
Kom igjen.
Det burde vel bli Icabod?
Hvorfor meg, Tom?
Og ikke noen andre?
Jeg kan en historie.
Hva har du, Jack?
Dere tror det nok ikke...
...men det er sant.
Sann historie.
Denne fyren her...
Dette vil dere ikke tro.
Denne fyren og faren hans...
...kommer visst fortsatt overens.
Er det ikke sprøtt?
Familier som fortsatt liker hverandre.
Det er sjeldent.
Se på måten han ser på faren sin.
Det er hyggelig å se.
Hvorfor passer jeg best til å fortelle en skummel historie?
Jeg vet ikke helt. Du har liksom en...
...hodeløs utstråling.
-Leslie. -Ja.
-Han er vanskelig. -Ja.
Hva foregår der?
Han liker den andre fyren, Stephen.
Kan du ødelegge mellom dem?
-I kveld? -Ja.
Vi har bare delestunden,
hva enn det vil si, og talentfremvisningen.
Jeg vet ikke.
Klokka går, John.
Leslie har ikke kontakt med familien sin.
Jobb med det.
Delestunden lar oss ta den vanskelige veien
og dele tanker.
Private tanker om arbeidsplassen
som vi av en eller annen grunn ikke vil dele ellers.
I delestunden finnes det ikke konsekvenser,
utfall eller straffer.
Det handler bare om at teamet blir et sterkere team.
Del hva som helst.
Nå begynner vi, team.
Gregory,
hva hadde du endret på arbeidsplassen?
Sterkere farger. På kontoret.
Greit.
Det kan vi gjøre. Bra.
Da fortsetter vi. Nestemann.
John.
Jeg hadde endret det at...
...Stephen sier stygge ting om dere hele tida.
Han sier skikkelig stygge ting om alle sammen.
Hele tida.
Som?
Han sa at du synes du er så kul fordi du har ansvaret nå, Leslie,
men at du ikke kan ha ansvaret for de viktige tingene i livet ditt.
Familien din snakker sikkert ikke engang med deg.
Jeg skjønner ikke helt hvordan det angår Stephen.
Jeg tror ikke jeg sa det.
Jeg skjønner ikke helt hvordan det angår deg.
Det er det jeg synes.
Nok deling. Nå...
Nå begynner vi med...
...hva faen det var. Talentfremvisningen.
Det går bra. Det blir flott.
-Ja. -Greit.
Leslie.
Ja, Tom?
Kunne vi snakket om John?
Hva tenker du på, Tom?
Jeg vet at dere ikke har kommet helt overens, det sa han.
Han sa også at han skulle ønske det ikke var sånn, Leslie.
Vi har ikke kommet overens.
Siden begynnelsen.
Jeg er redd for det, Tom.
Han har hatt et vanskelig år.
Før han kom til McMillan...
...ble mye forventet av ham, og...
...kanskje han...
...slet med å bære på børen.
Han bar den langt. Alene, egentlig.
-Kanskje, Leslie... -Ja?
Kanskje du kan gi ham en sjanse i noen uker til.
La ham vise deg
at han er en god mann å ha på din side
og å stole på. John.
Uansett, sønnen min er ikke den du tror han er, Leslie.
Han er en god gutt.
Kanskje du kan gi ham en sjanse.
Fra en gammel slepebåtmann til en annen.
Tom,
fanger som gjør hjelpsomme oppgaver
som tjener resten av de innsatte,
som frisører eller tannpleiere,
de får ofte et symbol på den jobben
tatovert på ryggen sin
for å unngå å bli overfalt bakfra,
noe som er vanlig i fengsel.
Jeg har en tatovering av en liten jeksel i nakken, Tom.
For i 18 måneder...
...rengjorde jeg tennene til en stor gruppe innsatte.
Jeg hadde skapt et nydelig liv.
Og jeg rev det i stykker.
Og jeg brukte tanntråd på... Tja,
menn jeg vanligvis ikke ville delt en buss med,
så jeg kunne få begynne å bygge det opp igjen tre måneder tidlig.
Sønnen din skulle hjelpe meg å bygge.
Men han belemrer
det aller viktigste.
Så hva sier jeg?
Ja.
Jeg liker deg, Tom.
Samme her, Leslie.
Bra. Bra, Tom.
Men det jeg synes...
...hvis du vil vite hva jeg synes om sønnen din,
er jeg lei for det, Tom,
men jeg synes sønnen din er viljeløs og veik.
Og lar faren sin kjempe for seg.
Så...
...jeg liker deg, det gjør jeg...
...men... niks.
Det virker ikke som om den andre gutten liker deg særlig.
Den andre gutten ble truffet av en jævla lastebil.
Jeg vet ikke hva problemet til John er.
For en streng fyr.
-Spiste dere frokost? -Ja.
Det virket ikke.
Greit.
Dick Cheney.
Hva?
Dick Cheney.
Jeg vet ikke hvem det er.
-Vet du ikke hvem Dick Cheney er? -Nei.
Den tidligere visepresidenten.
Å. Greit.
Så?
-Så han var på andejakt... -Ja vel?
-...akkurat som deg... -Ja vel?
-...og på den andejakten... -Ja?
...skjøt han en fyr i ansiktet.
Morn, Leslie.
Lakeman. lie.