Program Íránu je neaktivní a tento muž to chce zachovat.
Tento muž ne.
Ty volby koupíme.
Máme na to muže, jen mu musíš dát peníze
a pak na podzim jet do Íránu,
aby peníze šly tam, kam mají.
Jak?
McMillan je ropná strojírenská společnost.
Projekt proběhne ve dvou zemích.
v Íránu a Lucembursku.
McMillan operuje v obou.
Stačí dostat tašku s penězi z bodu A do bodu B, Johne.
Tak snadné to není nikdy.
Počkáme, Lakemane.
Podám tu tašku jako zavazadlo.
Děkuji.
Detektiv Agathe Albansová, vraždy.
Náš člověk a taška jsou pryč. V Íránu nepřistál
a asi ani neopustil Lucembursko.
Povolil jsem ilegální
financování k ovlivnění voleb v Íránu.
Pak jsem je dal špatnému muži, který je použije
ke spuštění iránského jaderného programu.
Ta fyzikova žena? Jede si pro ty peníze.
On tu tašku nemá.
Tu tašku mu vzali.
Jak? Bylo tam jedno předání z A do B.
To už jsem slyšel. Jednou.
V tuto chvíli jsme silně věřili, že tu tašku získáme zpět.
Jedinou opravdovou překážkou
k záchraně plánu byl muž s holčičím jménem.
Spojme se, vyrazme do Lucemburska
jako jednotná fronta a uzavřeme tu smlouvu s Denonem!
Až na Lakemana, který nepoletí.
Kriste!
Ty jsi mě normálně střelil do hlavy!
-Co to je? -Morfium na bolest.
Jako bych
letěl na kouzelném koberci.
Z čeho máš strach?
Není v pohodě.
Spíš doporučených osm hodin denně?
Ne.
-Kolik toho naspíš? -Mnohem méně.
A kolik hodin?
Nejsou to hodiny.
Tu dívku za 25 minut pustí
i s tou taškou.
Promiňte. Ta taška je má.
Kde jsou ty peníze?
Nechala jsem je tam.
Na policejní stanici.
Vedle lva.
-Co? -Policejní stanice.
Teď, Dennisi.
Jdi tam. Odveď pozornost.
Johne Lakemane, nebudu vás sledovat, když ani vy mě.
Nechte mě nastoupit, nechte za sebou
vaše hříchy, které vás rozesmutňovaly,
všechno, co vás tíží,
jeďte úplně kamkoliv
a nic vás nebude pronásledovat.
Haló?
Něco se stalo.
Byl zajat tvůj bratr. Chtějí tu tašku.
Přines ji.
PATRIOT POKRAČUJE
UDÁLOSTI Z PAŘÍŽE
Osmnáct válečků deseťáků.
Deseťáků?
Deseťáků, jo.
Co je to deseťák?
Mince.
Konkrétně?
Konkrétně deseticentová mince, madam.
Deseťáky.
Jsou těžší.
Než co?
Než americké deseťáky.
Nejsou americké.
Jsou to centimy.
Evropské deseticentové mince.
Protože jste v Evropě.
Sakra.
Tati, chtějí...
Chtějí ty peníze, které John získal.
Odstupte od dveří, prosím.
Vlak odjíždí ze stanice.
Mami? Teta Selma říká, že se za chvíli uvidíme z vlaků.
Ukončete prosím výstup a nástup, dveře se zavírají.
Vlak odjíždí.
Další zastávka, Hollerich.
„Přetáhnout po hlavě ženu? Ponožkou plnou deseťáků?“ Cože?
Jo, takový byl plán.
Kdyby ta dáma tu tašku získala.
Byl jsem něco, čemu se říká pojistka.
Kdyby tu tašku získala.
Pak se plán změnil.
V jakém ohledu?
V tom, že ji získala jiná dáma.
Můžete se vrátit?
Požádal mě o pomoc.
V Lucembursku?
V Milwaukee.
Večer před odletem do Lucemburska přišel ke mně domů.
A požádal vás o pomoc?
-Jo. -Proč vás?
Na to odpověď neznám.
Co jste mu řekl?
Že si nemyslím, že mu ve svém tehdejším stavu
budu něco platný.
A jeho odpověď?
Ptal se, jestli jsem lepší než nic,
což zřejmě byla jeho dosavadní podpora.
A vaše odpověď na to?
Chvíli jsem přemýšlel.
Jestli jste lepší než nic?
Jo.
Pak jsem se zeptal, jestli se můžu zamyslet při procházce,
protože jsem tehdy vážně netušil, co říct.
A váš závěr?
Během procházky jsem o tom přestal přemýšlet
a začal uvažovat o něčem jiném.
A konkrétně?
Že ten kluk vážně vypadá, že potřebuje pomoc.
AMERICKÉ DESEŤÁKY
John Lakeman.
Kdo je John Lakeman?
John Lakemane byl podezřelým ve vyšetřování vraždy.
Na Sukních.
Ano, už není podezřelý.
Ano. Ale Agathe za mnou dnes přišla znovu. Kvůli Johnu Lakemanovi.
Je zase podezřelý?
S druhým mrtvým mužem ho prý pojila taška.
Agathe to bude zajímat.
Ne, z neznámého důvodu
si vybrala osobní volno.
A dámy ze Sukní
o Lakemanovi nic neví.
A dnes odpoledne se tu objevily dva nové případy.
Napadení. Týkají se těch vražd.
Což znamená dokonalou příležitost
pro oddělení tvrdých mužů
ty vraždy vyřešit.
I když vraždy neřešíme.
To ukáže, jak skvělí jsme.
Naprosto. Proto jsem tě zavolal. Kvůli této příležitosti.
Jo. Stačí nám využít důkazy nashromážděné dívkami z vražd
při jejich vyšetřování.
Přesně.
Chce to poslední dílek. Poslední důkaz na Johna Lakemana.
Přesně.
To by bylo úžasný a k popukání.
A tím jim dokážeme, že ženy mají být v kuchyni.
Bezva.
Co, kámo?
Nevím, Johne, tyhle deseťáky
z odpoledne nejsou jako ty americké.
O čem to mluvíš?
Americký deseťáky jsou naše nejmenší mince.
Přesto mají větší hodnotu.
-Tady mají smysl. To jsem nevěděl. -Jacku.
Sežeň peníze.
Jsou větší než cenťáky a pěticenťáky a jsou těžší.
Nevím, co mi to dali.
Eurocenty jsem nikdy nikoho po hlavě nepřetáhl, kámo.
Nechci někoho zabít.
A uklidni se, sakra, Johne.
Měl jsem sledovat ženskou v hidžábu,
ne detektivku z vražd. Detektiv jsem nikdy nebyl.
Prašť ji méně razantně než obvykle.
Jo, ale jak moc?
Nechci být moc měkký.
Pak tam bude jen stát, koukat na mě,
řekne „au“ a zatkne mě.
Nezkusil jsem si to s nimi nanečisto.
S americkými deseťáky už mi to za ty roky celkem jde.
Přál bych si být zpátky doma. To je vše.
A ta dáma podle mě ví, že jsem Američan.
Jsem tu větší než ostatní.
Jo, sakra, Birdbathi.
Zkus víc dělat a míň si přát.
To mi nepomůže. Dej se sakra do práce, kámo.
Pokud to neuděláš, budu muset něco udělat já.
Haló?
Volala vám včera večer detektivka Agathe Albansová?
Ano, volala.
Ohledně?
Záhadného mladého blbečka Johna Lakemana.
Už se nám Agathe ozvala?
Zkusila jsem její poslední volané číslo.
Týkalo se to Johna Lakemana.
Vždyť už ho z podezřelých vyloučila.
Podle všeho ne.
Máte tušení, kam se vydala?
Odjela beze slova.
Týkalo se to nějak Lakemana?
Jen bych rád věděl, kdo vlastně jsi, víš?
-Jedináček. -Dobře.
-Já mám dva kluky. -Hezký.
Můj syn není tím, za koho ho máš.
Je to dobrý chlapec.
Možná bys mu mohl dát šanci.
Říkám ti to jako kapitán lodi.
Prostě ne.
-Paříž? -Jo.
-Mami. -Kdo je to?
-Eric. Můj syn. -Syn?
Vzbudil jsi ho.
No teda.
Páni, kámo.
Jo, je pět hodin. Vzbudil jsi všechny.
Zavoláš mi později?
A určitě si teď chvilku nenajdeš?
Nebude to trvat dlouho.
Jen potřebuju trochu času, Marcusi...
Synku, jen ti potřebuju říct,
že mě to mrzí, synku.
Můžu za tebou přijet?
Chci tě zase vidět.
Prosím, kámo.
A tvého syna. A tvou manželku.
Marcusi, jsem čistý.
Už docela dlouho.
A vedu teď McMillan.
A všechno je teď...
skoro dokonalé. Vše je skoro, jak má být.
Až na to...
že tě chci vidět, synku.
Budu kousek od tebe. Příští týden?
Dobře, tati.
Skvělé, kámo.
Ještě ti zavolám a domluvíme se na čase.
-Dobře, tati. -Díky, Marcusi.
Kriste!
Sakra!
Lakemane. Ty jsi mě normálně střelil do hlavy!
Letiště Charlese de Gaulla
-Haló? -Měl jsi vidět, co jsem právě udělal.
Máš ty peníze?
Zatím ne, ale byl jsem tak nenápadný. Bylo to bezva.
Jacku, dostaň ty peníze. Jedou na letiště.
Jak to mám sakra na letišti udělat?
A něco budu muset udělat, pokud se mi neozveš.
Připravte se prosím k výstupu.
Konečná zastávka, vystupte si, prosím.
Navazující vlak přijede za čtyřicet minut na nástupiště tři.
Za tři týdny byly v Lucemburku spáchány dvě vraždy.
Vy jste bratr první oběti.
Vy jste bratr druhé obětí.
Podle vás ty dnešní útoky
s těmi vraždami nesouvisely?
Máte mě za tupce?
Byl to náhodný útok.
-Mohu dostat tepláky... -Zavři klapačku!
Co tu dělám? Chtěl jsem podat oznámení.
Jste osoba zájmu u dvou vražd spáchaných v Lucemburku.
Nejsme jako na Sukních a punčochách.
Ukažte mi to.
Nechci, aby holky viděly, že jsme okopírovali jejich tabuli.
Nebuď posera. Ukaž mi to.
Tady, kamaráde!
A toulal jste se zrovna v době těch útoků?
Už mě vyslýchali.
Ale já ne.
Nic o tom nevím.
Jste kolega Johna Lakemana?
Jo.
A kdo je John Lakeman?
Průmyslový inženýr.
To uvidíme.
Až stráví noc v zadržovací cele. Nahý.
To se nesmí.
Podle Ženevské úmluvy mu oblečení poskytnout musíme.
Tak mu dáme jen pásek.
Něco malého, co ho stejně nezakryje.
Myslete. Pásek není oblečení, je to doplněk.
Jsi si jistý?
Ohledně čeho?
Že je pásek jen doplněk?
Ano. Nakupuješ online? Třeba na Zalandu?
Jo.
Jo, pásky jsou v doplňcích. Jako kapesníky.
Jo, ale nepíše se tam, že musí být pánské.
Můžeme mu dát třeba dámské tílko.
Nevím. To je docela dobré. Ale nevím.
Kdyby o tom někdo někdy natáčel film,
což se nejspíš stane, může to působit krutě a neprofesionálně.
Dáme mu jen XXL pánskou košili.
Žádné kalhoty.
Může ji nosit jako žena,
která se po sexu zdržela do rána.
To ho nejspíš dost rozhodí
a my se budeme smát a říkat si,
že jsme to udělali schválně.
-Jo, to jo. -Jo.
Ty dva odvezeme zpět do nemocnice.
Amík zůstává.
3. ÚNORA 2017 - 11.50
Naléhavost a spěch byly v tuto fázi součástí každé následující události.
Vše se vystupňovalo
v klidnějších případech dříve.
Poslední zastávka před letištěm.
Za chyby mohla rozhodnutí.
Setkali se dva lidé, kteří neměli.
V této neprobádané oblasti,
v této fázi většího nebezpečí,
a vzhledem k naléhavosti cestovat,
k této akumulaci rizika docházelo
kvůli sdíleným a omezeným podmínkám.
Stejné potřeby.
Letiště za pět minut.
Pokud potřebujete například Lucembursko opustit ihned,
máte k dispozici pouze 40 letů.
Do a z Paříže denně létá
1300 letadel.
Připravte se k výstupu.
Pokud jste v ohrožení a chcete prchnout
nebo se dostat na lepší místo, jedete do Paříže,
kde potkáte...
Kde musíte potkat další,
kteří jsou ve stejném ohrožení a spěchu.
A tato najednou neovladatelná a nevyhnutelná setkání
vytváří exponenciálně rostoucí nebezpečí.
PAŘÍŽ
Vlak dorazil na letiště.
Lakeman zmizel?
Ano.
Agathe také. To není náhoda.
Ne. Pokud ho najdeme, možná najdeme i ji, že?
Lakeman nebere mobil.
McClaren taky ne.
Co se to tu děje?
Něco se děje.
Drápově zavěšený hákový kanál
ohlašuje začátek nové a odvážné éry pro tahové žíhání prudkým ochlazením
napříč třinácti stupni šestnáctkových zkosených odpadních kanálů
a přezkové klapky s maticovou tažností.
A to by bylo ve zkratce vše, lidi.
Děkuji za váš čas.
Děkuji, Galvanized United. Nyní k nám promluví John Lakeman
z McMillan Industrial Piping v Milwaukee.
Zdravím.
Jak se máte?
Bezva.
Nejsem John Lakeman.
On prostě...
nepřišel.
Nedorazil.
Takže...
to vezmu místo něj.
Sakra.
To děláme taky.
Pražcové matice...
Jen lépe a s nižšími náklady.
Pravděpodobně.
Sakra, kámo.
Byla moje řeč hrozná? Byla, že jo?
Myslím, že jo. Ale technické stránce vašeho oboru nerozumím.
Ani já ne.
John Lakeman.
Víte, kde se nachází?
Kéž by.
Tu blbou řeč o maticích měl mít místo mě.
Nástup do letadla letu 210 do Londýna bude možný za deset minut.
Vím, co děláš.
Vím, co ti tvůj táta říká, a vím, že to pak děláš.
Je mi to jedno.
Odletím, pokud ti tvůj úkol komplikuju.
Za tři hodiny mi to letí zpátky.
Ale chtěla jsem tě najít a říct ti, že je mi to jedno.
Miluju tě.
Dokonči to a pak se vrať domů.
Naše plány jsou ve hře.
Můžeme někam vyrazit, být spolu, založit rodinu.
Miluju tě, Johne.
Pojď se mnou.
PRIORITNÍ NÁSTUP
Je to muž, ne?
Ten smutný muž?
Jo.
Dobře, sem přijít nemůže.
Proč?
Jsme na dámské toaletě.
Viděla jsi ho tu na letišti?
Jo.
A ve vlaku?
Jo, ve vlaku taky.
Je to muž, i když třeba smutný. Proto sem jít nemůže.
Těšíš se na svou sestru?
Jo.
Co budete v Londýně dělat?
Jsme na dámské toaletě, pamatuješ?
-Jsme rodina. -Co?
-Jsme rodina, vezmi si ji. -Dobře.
Alice!
Komu sakra voláš?
Haló?
Ahoj, mami.
Johne?
Jo.
-Ahoj. -Ahoj.
Jak se máš?
Docela dobře.
To nic.
Alice, musíš jí zacpat ústa.
-Johne... -A přestaň brečet.
Ona brečet může, ty ne. Přitáhne to pozornost.
Nech toho, prosím.
3. ÚNORA 2017 - 11.52
A to se stalo brzy ráno,
kdy Pařížský plán, jak jste ho nazval...
Stalo se to brzy ráno, kdy jste začal vymýšlet Pařížský plán?
Ano.
Bar, restaurace - Le Emerins
...ke splnění bezpečnostních norem.
Írán by měl vědět, že nerazím politiku izolacionismu.
Snažím se mu zabránit získat jadernou zbraň.
A pokud to bude nutné, k obraně naší země a zájmů
nebudu váhat s použitím hrubé síly.
Pro Ameriku...
-Čau. -...a svět.
Jo.
Co kdybys toho nechal,
přijal zodpovědnost a nechal svého syna jet domů?
Napadlo tě to někdy?
Asi bys měla zůstat s námi.
Myslíš, že ji pustím?
Měla bys zůstat s námi.
Už se probouzí.
Půjdu s ní do auta, aby nepřitahovala pozornost.
Jsi zbabělec.
Zůstaň tu, jen chvíli.
Vím, že ti to připadá zvláštní.
A je to neobvyklé.
Je to neobvyklé, ano.
Ale pro mě podobné okolnosti zvláštní nejsou.
Alice, běžně se mi stává, že jsem předmětem kontrol
a podezříván z podobných prohřešků.
Je to moje práce.
Ale taky se nesmím nechat chytit a dělám něco nesmírně důležitého.
Ohledně možností zabránit Íránu,
aby získal jadernou zbraň, jsem řekl, že ze stolu nesmetu nic,
a myslím to vážně.
To znamená veškerou naši moc.
-Politické úsilí... -Ne námořnictvo.
Alice, zlato, takhle je to vždycky.
A buďte si jisti, že íránská vláda naše odhodlání pocítí.
Pořád ti pomáhá ten tvůj Boy Wonder?
O čem to mluvíš?
Ten tvůj Robin.
-Ten obyčejný... -Dennis.
-Jo? -Jo.
Dostaň ho sem.
Mám ho angažovat?
To už je stejně.
Birdbath. Ví o tom taky.
Měl bych ti říkat vše.
Jistěže o tom ví.
-Co? -Máma.
-Tvoje matka? -Jo.
-Tvá matka to ví? -Jo.
-Jak? -Volal jsem jí.
Nevím proč. Dnes večer.
Je na cestě.
-Kam? -Sem.
-Ona přijede sem? -Jo.
Co to sakra děláš?
Musíš to nějak udržet.
Začíná se nám to vymykat, synku.
Pokud to neudržíš pohromadě
a brzy ji k nám nedostaneš i s taškou...
Okamžitě bude po všem.
Pokud to nezvládneš s tvou ženou
a tím dítětem, psem... Kriste.
Ví to tvá matka a půlka firmy.
To tě čeká,
pokud od ní ty peníze nedostaneš.
Pokud to nedokážeš...
dostat pod kontrolu,
budeš to muset skončit.
Jak?
Zabiješ ho.
Nemůžu tomu uvěřit.
A čemu?
Sklářka.
-Loutkářka. -Jo, to je fuk.
Ona ty peníze nechtěla?
Ne.
-Chtěla jen tu tašku? -Jo.
Nemůžu...
Nemůžu tomu uvěřit.
Jo, ale stalo se to tak.
To by nikdo neudělal.
Udělal bys to? Nikdo.
Znám někoho, kdo jo.
Ale právě odjela.
Měl jsem ji požádat o klíčky.
Nechtěl jsem ranit její city.
No...
Už jsme zůstali jen my, chlapče. A pes.
Ten neuteče.
Hodný kluk.
Jo, nevím. Podle mě tak byl vycvičen.
Přijede do Paříže. Zítra.
Na summit OPEC.
V Paříží má úkryt.
To zní špatně.
A co přesně?
Špatně.
Zabít někoho.
V úkrytu. Úplně sám.
Zní to špatně.
Jaká je pravděpodobnost, že to vyjde?
Nevím.
Pět procent.
Nevím.
Ten plán je na druhé straně.
Čeho?
Vantasnerova...
Meridiánu nebezpečí?
Jo.
Začneš vymýšlet nějaký plán.
Už zítra.
-A jak? -V Paříži je 19 000 zbraní.
Sežeň si nějakou.
Pro: A.Albans...
Tvá dcera je v bezpečí. Jsem u Paříže
a odvedu ji na policejní stanici.
Haló?
Jsi v pořádku?
Ano.
S kým jsi?
S hodnou paní.
A?
Smutným mužem v obleku.
S kým ještě?
Starým smutným mužem v obleku.
Dej mi tu paní.
Haló?
Máš mou dceru?
Ano.
Nech si ji.
Kreativní dohled Ludmila Vodičková íže