Vše? Jen ty Tall Boys?
Tall Boy Pivo z Milwaukee
Jo, chutná mi.
Což je divný, protože jsem malý.
Jak se jmenuješ?
Chris.
Já jsem Rick.
Co dnes chystáš?
Dám si pauzu. Dřel jsem celý víkend.
Znáš to.
A co děláš?
Jsem lovec pokladů.
Sereme na to, běž.
MEČ A RUKA
Lehni si.
Okamžitě si lehni.
Na zem, nebo ti to napálím do nohy.
Rozumíš mi?
Trochu.
Něco ohledně mé nohy.
Nejspíš mě do ni střelíte.
Ano.
Pokud si nelehneš.
3. ÚNORA 2017 - 11.59
Můžete mi říct, co jste zjistil během této první části?
Během prvních chvil,
kdy jste překročil onu zmiňovanou hranici?
Ten...
Ten muž...
asi musí jiného muže udeřit 17krát, aby ho dostal do bezvědomí.
Což je v rozporu
s mou prvotní představou.
Pohádkově jsem si představoval, že toho ten muž dosáhne.
A nesprávně, že to bude krátké, pokud ne bleskové.
A zjistil jsem, že bez ohledu na výsledek
se v tu chvíli
a na tom místě
ukázalo, že jsem typ člověka,
který počítá rány.
A komu se z nich zvedá kufr.
Drž ho.
Pokračuj.
Jsi v pohodě?
Panebože.
Synku...
Budeš v pohodě? Zvládneš to zpátky na metro?
Běž.
-Opatrně, ať tě nevidí, než... -Jo.
Dokážeš se pohybovat rovně?
A pokud se ocitnete mimo tuto hranici,
jste odkázáni do uliček.
Obrazně
i doslova.
A nebezpečné na tom je,
že v uličkách potkáte další,
kteří jsou sem odkázáni,
a to s jistotou a nutností.
Možná střílel po někom jiném.
Určitě je můj?
Co?
Je prst, který mi přišíváš, můj,
-a ne Johnův? -Přestaň žvanit, kámo.
Ujme se? Nebo...
Říká se to tak? Pokud je Johna?
Ne.
-I když jsme kámoši? -Ano.
Přestaň sakra žvanit.
-Pardon, mám neuvěřitelné bolesti. -Zavři zobák!
Pokud chceš od veterináře přišít prst, nemluv.
Mí pacienti nemluví, protože jsou to kočky.
Bože, to nezvládnu.
Jeď do nemocnice.
2.00 Životnost prstů
-Haló? -Pan Tavner?
Jo.
Brent Paddocks, úřad rozpočtu.
Čekám na váš hovor ohledně limitu u jednoho případu.
Musíme to vyřešit.
A také je tu nová výdajová položka.
-Židle. -Židle?
Ano.
-Židle? -Ano.
-Brent, že? -Ano, Paddocks.
-Naser si, Brente. -Prosím?
Tento hovor je nahráván. Právě jsem to chtěl zmínit.
A kdo je John Lakeman?
U jednoho případu,
a zřejmě i v dalším, obdržel finance nad vládní limit.
A naše porovnání naznačuje vládní platby
za letenku do...
-Viděli tě? -Jo.
-Se zbraní? -Jo.
Sakra.
Už tak to byl nemožný cíl. Teď jsou ve střehu.
Střílel jsem po jiné osobě. Přes ulici.
-Jaké? -Netrefil jsem ji.
Bylo tam auto.
Třeba ji berou za můj cíl.
Možná jsme v pohodě.
Rozdělíme se.
Jeď.
Ne, jeď ty. Jsi zraněný.
Můžu počkat, pojedu dalším. Běž.
Běž.
Můj těžký
Motivátore
Tvou práci ti ulehčit nemůžu
Požehnán vírou a proklet syny
A můj milý
Rezonátore
Slyším tvůj třesoucí se hlas
Ať se tvé noty sesypou
A zazpívejme si naši píseň
Požehnán vírou a proklet syny
A můj nespavý
Bezesný zpěváku
Všichni lehoučcí se shromáždí
A volají k sobě matku
A můj bledý obhájce
Kdy ji budeme chránit?
Kdy ji budeme moct odvézt domů?
Abychom si zazpívali naši písničku
Požehnán vírou a proklet syny
Abychom si zazpívali naši písničku
Požehnán vírou a proklet syny
Pozor! Nikdy se nesmí pohybovat sám.
Buďte správní Holandští hoši.
Došlo k jistému incidentu.
Možná budeme muset odjet dřív.
A zdvojnásobte hlídky perimetru.
Dnes ráno. Ke každému vchodu chci další dva muže.
-Ano, šéfe. -Běžte.
Připravím zprávu. Pak pojedeme.
Nan, máš zraněnou hlavu. Jeď do nemocnice.
Až tu skončím.
Nechte se prohlédnout.
Není to vážné.
Ukradl zbraň.
A ochrannou vestu a tlumič.
No a?
Po tomhle nejdete plachtit.
Připravuje se k dalšímu útoku.
Tu zprávu musím sepsat hned, nemocnice počká.
Ihned ji doručte řediteli vnitřní bezpečnosti.
Asi nemusím vědět, co přesně se ti stalo,
ale chci, abys šel do nemocnice, Johne,
ať se děje cokoliv.
Nemůžu.
Něco musím udělat, a to hned.
Mami?
Jo?
-Icabode? -Jo?
Měli byste odtud odejít.
Uvidíme se někdy později.
Mami?
Co, zlato?
Omlouvám se.
Potřebuju pomoc.
S čím?
Snažím se to udělat sám, ale nejde to.
Nechci tě do toho zaplést,
ale nasrat, potřebuju pomoc.
-To je v pořádku. -Co potřebuješ?
Někoho zastřelit.
Od: A.Albans@polizei.lux.brg
Přiveď mi prosím Mynu, ať současnou situaci vyřešíme.
Kolik času ty moje prsty ještě mají?
-Hodinu a půl. -Sakra!
To není moc.
Co?
Není to moc času. K přišití mých prstů na ruku.
Sakra! No tak!
Nekřič! Já ti neříkala, ať tu zbraň chytáš rukou.
Spasil jsem den!
Teď máme nový den.
A chci ho strávit tím, že si nechám zpět přišít prsty!
No tak!
Kde je John?
Říkal, že se hned vrátí!
Potřebuju vedení!
Nevím, jestli můžu do nemocnice,
jestli jsou ty prsty moje nebo jeho!
No tak!
Potřebuju vedení! Zatraceně!
Zatraceně! Vedení!
Ženy v metru
nepouštím sednout proto,
že co se náročnosti týče, jako muž mám prostě těžší život.
Muži žijí v neustálém boji
a v nekončící soutěži poměřování penisů.
A všichni muži chtějí vyhrát.
Což se mně vždycky daří.
Opakuju, že vždycky.
Svatá pravda.
Mám to úplně stejně.
Navíc jsem obyčejně unaven ze sexuálního uspokojování žen,
aby to nemuseli dělat jiní.
Já taky.
Jo, já taky.
Přesvědčivý argument.
Díky.
Jak jsme na tom s Lesliem Claretem?
Volal jsem si s ním.
Je v Paříží a s výslechem nesouhlasí.
Co se změnilo?
To nevím.
Už jsme našli Johna Lakemana?
Už bychom ho mohli zatknout.
Pokud bychom ho našli.
A to by ženám ze Sukní a punčoch ukázalo,
jak významní muži jsme.
Žádný pokrok.
Slehla se po něm země.
Chci fotku Lakemana.
Pojedu do Paříže.
Ten Claret se na mě vybodnul.
Pokud si chce měřit ptáky,
čeká ho velký překvápko.
To teda jo.
Jo, přesně tak.
3. ÚNORA 2017 - 12.03
Víte, v této fázi
této věci
bych vám měl připomenout kontext těchto rozhodnutí.
A to?
Nepřátelský režim byl blízko k získání zničující síly.
A že byla tato rozhodnutí učiněna...
Jednoduše proto, aby se to nestalo.
Moc nevidím. Momentálně toho moc nevidím.
Dnes ráno mám někoho zastřelit.
Nechci zastřelit nesprávného.
Koho se snažíš zastřelit?
Nikoho konkrétního.
Snažíš se zastřelit nikoho konkrétního.
-A to je... To je plán? -Jo.
Vím, že bych se na plán ptát neměla,
ale teď se zeptat musím, protože je dost na hovno.
Jsem naštvaná na jeho autora a...
Není to hlavní plán, je to nový plán.
Když jiné plány selhaly.
Zapletl jsem se tu do jistých událostí,
které vypráví příběh, pokud si je dáte dohromady.
Uhádnete konec, pokud se vám to povede.
Ten příběh musí zdánlivě skončit.
-Zastřelením náhodného člověka? -Jo.
A to ti pomůže k čemu?
Zastřelit dalšího člověka. Později.
Ale teď vážně nikoho nevidím.
Proto si nemůžu vybrat, koho zastřelím.
Chtěl bych si vybrat někoho, kdo si to jaksi zaslouží.
Trochu.
Kdyby třeba nějaký muž dost nevybíravě
káral svou ženu
nebo kdyby někdo kopal do svého psa.
Ale nic takovýho tu sakra nevidím.
Nenechám tě...
Nemůžeš jen tak někoho zastřelit.
Jo, ale udělám to.
-To teda ne. -Ale jo.
Jen ho škrábnu, ale udělám to.
Nikdo tu nedělá nic, co jsi popisoval.
Nevidím, že by někdo něco takového dělal.
Sakra.
Jsou tu dvě staré dámy,
chlápek, který jde do práce,
dítě s otcem hrající na akordeon pro pár drobných mincí.
Páni, fakt musím někoho zastřelit. Sakra!
Dobře, možná bych mohl pomoct.
-Bezva. -Do Evropy cestujeme často.
-McMillan. -Dobře.
Tihle tmavovlasí chlapci, kteří hrají na akordeon v metru
nebo tady v parku, nejsou obyčejní chlapci.
Jsou to akordeonoví otroci.
Akordeonoví otroci?
Tihle akordeonoví chlapci jsou rumunští otroci.
V Rumunsku je z romských klanů unesou
starší Romové, aby tu pak pro pár drobných hráli
na akordeon pro turisty.
Spí v přecpaných dírách
a měsíčně dostávají směšné peníze.
Tyhle melodie hrají deset let
a nevydělají si ani na takový obyčejný pásek.
Akordeonoví otroci Paříže.
Mají pasáky.
Vidíš? Přímo tam.
-Ten muž není jeho otec? -Ne.
Akordeonový pasák?
Jo. Nejspíš pod sebou má klan o stovce akordeonových chlapců.
Poprvé jsem si toho všiml před pár lety,
protože všechny ty dětské tváře
jsou i při hraní veselých melodií úplně mdlé
a bez duše.
Tváří se jako otroci.
Protože jsou nuceni žebrat. Věčně.
Pro akordeonové pasáky.
Mami?
Ano?
-Můžu zastřelit toho pasáka? -Ano.
Co?
-Ráda bych to viděla. -Já taky.
Tak se asi dívejte odtud.
Možná by bylo nejlepší odejít.
Co děláš, Bernice?
Jsem ministryně dopravy.
V Americe?
-Jo. -Jsi členka vlády?
Jo.
Neměla bys tu být.
Bude střílet levačkou?
Jo, podle mě jo, kvůli prstům.
Ovlivní to jeho mušku?
-Ne. -Bože.
-Co se stalo? Sakra! -Jo.
Zastřelil toho chlapce?
Jo, zastřelil.
Jo.
Měli bychom odejít.
-Jdeme. -Jo.
Žádám o ujištění,
že ředitel DGSI tu zprávu dostal.
Předal jsem mu ji.
Přímo jemu?
Jako každé ráno si šel zaplavat do kanálu Saint-Martin.
Volal jsem na ředitelství, ať mu to vyřídí.
Mluvil jsi přímo s ním?
Proč tak naléháš?
V Paříži je tento týden summit OPEC.
Musí být upozorněn ihned.
To bych mohl udělat, jen kdybych byl u toho kanálu.
Směr kanál Saint-Martin.
Je to 20 minut zajížďka, máte zraněnou hlavu.
Řekla jsem, že tam jedeme.
To je rozkaz.
Sakra!
Zatraceně!
Teď si zdřímnu.
Nech to být.
Jo, jasně.
Kurva!
Zpomalte!
Máme jet rychle.
Zastavte!
Musíme jet do nemocnice.
Zastavte vůz!
Madam, prosím.
-Složila jsem přísahu... -Hned!
Na přísahu si nevzpomínám.
Co?
Žádnou přísahu jsem nesložil.
Žádná se neskládá, Gregu.
Zkoušela jsem ji informovat o závažnosti
poranění hlavy a taky otoku mozku.
Otok může ucpat tepny, což může nezvratně poškodit...
Já vím, jsem záchranář, Susan.
Vím, že to víš.
Proto jsem si vymyslela tu přísahu.
Nechtěla jsem ji vyděsit,
ale ihned by se měla nechat prohlédnout.
Tak dobře...
Proto ta přísaha.
Proto ta přísaha, jo.
Pane.
Jsem detektiv Nan Ntepová...
Pane.
Jsem detektiv Nan Ntepová...
Dobré ráno.
Jste ředitel DGSI Laurent?
Ano, to jsem já.
Detektiv Nan Ntepová.
Chci s vámi mluvit o událostech z rána,
které mohou být hrozbou pro summit.
OPEC?
Ano.
Dobře.
Protože to je dost vážné.
Ano, proto tu jsem.
Děkuji, detektive. Můžete, poslouchám vás.
Jak by podle tebe zněla?
Ta přísaha záchranářů?
Nevím, Gregu. Nepřemýšlela jsem o tom,
že bych nějakou šla vymyslet.
Nějakou bychom totiž mít mohli.
Ano.
Vymyslím ji, zatímco jezdíme kolem.
Dobrý nápad, Gregu.
Kde je? Vážně to přehání.
Musí přidat.
Děkuji.
Už můžeme jet?
Ano.
Lehněte si a připoutejte se.
Šlápni na to.
Revolver, vesta a tlumič.
Máme strach, že se to může týkat
summitu OPEC.
Pokud v Paříži na ten summit zůstanete,
mějte na paměti, že jsou tyto nedávné události propojené
a že mohou předznamenávat skutečnou a bezprostřední hrozbu.
Čarostřelče?
Jo?
Čarostřelec už možná nejsi.
Možná bys měl přestat střílet.
Ne zcela rozumím, jak to funguje,
ale chápu to tak, Johne,
že pokud vystřelíš a mineš,
tvůj cíl se může otočit a střílet zpět.
Na tebe, no bueno.
Možná je čas, abys přestal střílet.
To ti tu říkám.
Johne.
Někoho jsem musel zastřelit.
Prostě jsem musel.
A neudělal jsem to.
Toho chlapce jsem jen škrábl. Nepůjde ani do nemocnice.
Fakt problém.
Vlastně jo, Petere.
Je to složité.
Ne Milwaukee.
Je to složité.
Někdo musel do nemocnice.
Já to nechápu.
Pokud toho o něm víš tolik, proč ho prostě nezatkneš?
Měl instrukce
spáchat v Lucembursku vraždu.
Instrukce jsou v Lucembursku považovány za zločin
a já jsem nucena zjistit, kdo mu je dal, a zatknout ho.
Za spolčení spáchat v Lucembursku vraždu.
A vím, kdo mu ty instrukce dal.
O tom mluvit nebudu.
-Alice? -Co?
Pomoz mi
zorganizovat jeho zatčení.
Alice, pomoz mi se zatčením Johnova otce
a Johna z toho vynechám.
Co by s Johnem bylo?
Myna se ptala, proč je tak smutný,
a já jsem neznala odpověď.
Ale když jsem zjistila, kdo ho instruuje, došlo mi to.
Tvůj muž mučí každého, kdo mu znemožní
vykonání jeho instrukcí.
A nemůže s tím přestat,
kvůli totožnosti toho muže.
Navzdory tomu, jak mu to ubližuje.
Ale můžeš to zastavit,
pokud mi pomůžeš.
Co to znamená?
-Chci ruku. -Ruku?
Ne meč.
K zatčení potřebuju dva důkazy.
Že byl Thomas Tavner v Lucembursku.
-Ten nikdy nezískáš. -Mám ho.
A musím ho zatknout s těmi penězi.
Které byly motivem k těm vraždám.
S penězi, pro které ti muži zemřeli.
Sama to nedokážu.
Alice.
Tvůj manžel volá o milost, ale nemá hlas.
Ať si prosím Myna dělá úkoly z matiky,
protože na ni nemá hlavu.
A jak jednou nabereš skluz, dohnat ho je těžké.
Agathe.
Proč jsi ty peníze vzala?
Odpověď tě rozruší.
Je mi to fuk.
Tvůj manžel fyzicky napadl několik mužů a žen,
kteří stáli mezi ním a těmi penězi.
Zničil by mé kolegyně.
Ty peníze jsem jim vzala
kvůli neobyčejné brutalitě a agresi tvého manžela.
Nechci, aby se mé kolegyně zapletly do finální fáze
dopadení a zatčení Johna a jeho otce.
Kolegyně netuší, že jsem ve vyšetřování pokračovala.
Jsou přesvědčeny o vině další strany.
Je to tak pro ně
bezpečnější.
A tak jsem sama.
A potřebuju tvou pomoc.
Co s tebou sakra je?
Bojíš se ho, ale svěříš mu svou dceru.
Neublížil by jí.
Nebo se pletu?
Ještě z něj není...
Nenapadá mě to slovo.
Ghúl.
Je to jakási příšera.
Ale mnohem horší.
Ghúl?
Ghúl.
Ještě není ghúl.
Pomoz mi dopadnout muže, který ho v něj mění.
Mám Mynu. Kde jste?
Máme se sejít? Nevím, kde mám být.
Omlouvám se.
Co?
Omlouvám se, zapomněl jsem. Se vším,
co se teď děje.
To nic.
Ahoj.
Johne.
Všechno je v pohodě.
Budu v pořádku.
Pojďme za ostatními.
Máte špatné způsoby.
Poslechnu tě, až ti bude 18.
A i tehdy to nejspíš budu jen předstírat.
Co to říkal?
Že mě bude poslouchat, až mi bude 18.
WISCONSIN ŘIDIČSKÝ PRŮKAZ
ŘEDITELSTVÍ DGSI
Postřelený policista...
Pařížský policista?
Prosím?
Byl postřelen pařížský policista? O tom mě nikdo neinformoval.
Ne, byl tu na návštěvě. Z Lucemburska.
A byl postřelen.
Nejspíše zbraní ukradenou dnes ráno
v 11. okrsku.
A podle všeho byl použit tlumič, který byl také odcizen z 11. okrsku.
Zbraň a již zmíněné předměty byly použity dnes odpoledne
v události nesouvisející s pařížským summitem OPEC.
Ke zrušení účasti Cantara Walleyho ve čtvrtečním programu nevidím důvod.
Děkuji, pane řediteli.
Kreativní dohled Ludmila Vodičková