Er det alt, bare Tall Boys?
Ølet som gjorde Milwaukee berømt
Det holder. Jeg liker Tall Boys.
Og det er pussig, for jeg er en kort mann.
Hva heter du?
Jeg heter Chris.
Jeg heter Rick.
Hva gjør du i dag, Rick?
Tar en pause. Har slitt hele uka på jobb.
Du skjønner.
Så hva gjør du?
Jeg finner begravde skatter, Chris.
Faen heller, løp.
Patrioten
Legg deg ned.
Legg deg ned. Med en gang.
På gulvet, ellers skyter jeg deg i foten.
Skjønner du?
Litt.
Noe angående foten min.
Du skal sikkert skyte den.
Ja.
Hvis du ikke legger deg ned.
Kan du si spesifikt hva du fant ut i denne første perioden?
I løpet av disse første øyeblikkene
krysset du denne linja du stadig nevner?
Den...
Jeg antar at en mann
må slå en annen mann 17 ganger i ansiktet for å gjøre ham bevisstløs.
Som strider med
måten jeg tidligere forestilte meg det.
Jeg forestilte meg tegneserieaktig at en mann ville klare det.
Feilaktig så jeg for meg at det var kort, om ikke umiddelbart.
Og jeg lærte på godt og vondt,
i de øyeblikkene,
på det stedet,
at det viser seg at jeg er den typen person som
teller de slagene.
Og som har en mage som vrir seg av det.
Hold ham.
Fortsett.
Går det bra?
Herregud.
Gutt...
Går det bra med deg? Rekker du toget?
Gå.
-Forsiktig, bli i denne blindsonen til... -Ja.
Vil du klare å holde en rett linje?
En annen ting ved å være på feil side av denne linja.
Du er prisgitt sidegatene.
I overført betydning,
bokstavelig talt,
og det farlige med dette,
er at du treffer andre,
helt sikkert, nødvendigvis,
med andre prisgitt sidegatene.
Han kan ha skutt på noen andre.
Er du sikker på at det er min?
Hva?
Er du sikker på at det er min finger du setter på hånden min,
-og ikke Johns? -Du skal slutte å snakke...
Vil den ta den til seg? Eller...
Er det det det heter? Hvis det er Johns?
Nei.
-Selv om man er bestevenner? -Ja.
Slutt å snakke, for helvete.
-Beklager, jeg har vanvittige smerter. -Hold kjeft!
Vil du at en veterinær skal sette fingrene dine på hånden din, ikke snakk,
for mine pasienter snakker ikke, for de er katter.
Herregud, jeg kan ikke gjøre dette.
Dra til sykehuset, for faen.
2 00 Gjennomførbarhet av fingerreplantasjon
-Hallo? -Mr. Tavner?
Ja.
Dette er Brent Paddocks fra regnskapskontoret.
Jeg har ventet på at du skulle ringe angående et overskudd i en saksmappe.
Vi er fortsatt nødt til å snakke om det.
Og det er dessuten noe nytt angående en utgift.
-En stol. -En stol?
Ja.
-En stol? -Ja.
-Er det Brent? -Ja, Paddocks.
-Faen ta deg, Brent. -Unnskyld?
Denne samtalen blir spilt inn. Jeg skulle nevne det.
Mr. Tavner, hvem er John Lakeman?
John Lakeman? Han har mottatt, kanskje i én sak,
muligens i en annen, midler fra myndighetene ut over det lovlige.
Og våre kryssjekk-prosesser har indikert regninger til myndighetene
for en reisebillett for en...
-Så de deg? -Ja.
-Med pistolen? -Ja.
Faen.
Han var et umulig mål allerede. Nå er de varslet.
Jeg skjøt etter noen andre. På andre siden av gata.
-Hvem? -Jeg traff henne ikke.
Bilen var rett nedi gata.
De kan tro at det var det jeg prøvde på.
Det går kanskje bra.
Vi bør skille lag.
Gå.
Nei, gå du. Du er såret.
Jeg kan vente. Jeg kan ta den neste. Gå.
Gå.
Å, min tunge
Motivator
Jeg kan ikke lette byrden din
Velsignet med tro og forbannet med sønner
Og mitt nydelige
Ekko
Hører stemmen din skjelve
La tonene dine komme tumlende ned
For å synge sangen vår
Velsignet med tro og forbannet med sønner
Og min søvnløse
Drømmeløse sanger
Alle de vektløse samler seg
Kaller mor til henne
Og min bleke forsvarer
Når skal vi beskytte henne?
Når skal vi følge henne hjem?
For å synge sangen vår
Velsignet med tro og forbannet med sønner
For å synge sangen vår
Velsignet med tro og forbannet med sønner
Hør etter. Han må aldri ta et eneste skritt alene.
Oppfør dere som ordentlige nederlandske gutter.
Det har skjedd noe.
Vi må kanskje forlate Paris tidlig.
I mellomtida vil jeg at vaktholdet skal fordobles.
I dag. Sett to menn til ved hver inngang...
-Ja, sjef. -Nå.
La meg forberede rapporten min. Så kan vi dra.
Nan, du skadet hodet. Dra på sykehuset.
Om et øyeblikk.
Du bør undersøkes.
Om et øyeblikk.
Han stjal en pistol.
Og en skuddsikker vest, så en lyddemper.
Og så?
Man stjeler ikke slike ting for å dra på seiltur.
Han forbereder et nært forestående tilfelle av vold.
Jeg må skrive rapport nå. Uavhengig av hodet mitt.
Lever denne rapporten hos den nasjonale sikkerhetsdirektøren umiddelbart.
Jeg trenger vel ikke vite nøyaktig hva som skjedde med deg,
men jeg vil at du skal dra på sykehuset, John,
uavhengig av hva annet som skjer.
Jeg kan ikke.
Jeg må gjøre noe annet, nå.
Mamma?
Ja.
-Icabod? -Ja.
Dere bør forlate området.
Vi ses senere.
Mamma?
Hva er det, vennen?
Beklager.
Jeg trenger hjelp.
Hva?
Jeg har prøvd å gjøre dette alene, men jeg kan ikke.
Jeg vil ikke involvere deg,
men faen heller, jeg trenger hjelp.
-Det går bra. -Hva er det du må gjøre?
Skyte noen.
Ta med Myna til meg i dag for å løse den nåværende situasjonen.
Hvor mye tid er det igjen? På sy-på-finger-klokka?
-Én og en halv time. -Faen!
Det er ikke mye.
Hva?
Det er ikke mye tid. For å sette fingrene på igjen.
Faen! Kom igjen!
Ikke rop. Jeg ba deg ikke ta en pistol med hånden.
Jeg reddet dagen!
Nå er det en ny dag,
og jeg vil bruke den på å få fingrene mine på igjen!
Kom igjen!
Hvor er John?
Han sa han skulle komme rett tilbake.
Jeg trenger rettledning.
Jeg vet ikke om jeg har lov til å dra på sykehuset
eller om disse fingrene er mine eller hans, eller hva faen!
Kom igjen!
Jeg trenger rettledning! Pokker heller!
Pokker heller! Rettledning!
Den veldig gode grunnen
til at jeg ikke gir fra meg setet til en kvinne på t-banen,
er ganske enkelt at livet mitt er mye hardere som mann.
Menn lever i en tilstand av kontinuerlig kamp,
og en evig pikkmålings-konkurranse, så å si.
Og en mann må vinne alle.
Og det gjør jeg alltid.
Jeg gjentar: alltid.
Jeg kunne ikke vært mer enig.
Jeg er også med. På den.
Dessuten er jeg vanligvis sliten etter å tilfredsstille kvinner seksuelt
som ingen annen mann kan.
Jeg også.
Ja, jeg også.
Argumentet ditt var overbevisende.
Takk.
Hvordan ligger vi an med Leslie Claret-situasjonen?
Jeg snakket med ham på telefonen.
Han er i Paris nå og går ikke med på et intervju.
Hva endret seg?
Jeg vet ikke.
Har dere klart å lokalisere John Lakeman?
Vi kan kanskje få til en arrestasjon på dette stadiet.
Hvis vi finner ham.
Og dette ville vise kvinnene i skjørt- og strømpeavsnittet
hvor betydningsfulle menn vi er.
Uten hell.
Han ser ut til å ha forsvunnet.
Mills, finn et bilde av Lakeman til meg.
I mellomtida drar jeg til Paris.
Claret kom ikke.
Hvis denne fyren vil ha en pikkmålings-konkurranse,
vil han få seg en overraskelse.
Visst faen.
Ja, visst faen.
På dette stadiet
av denne greia
føler jeg at jeg må minne deg på konteksten for disse beslutningene.
Som er?
At et fiendtlig regime var farlig nær å anskaffe seg ødeleggende kraft.
Og at disse beslutningene ble gjort i konteksten...
Det kunne bare ikke skje.
Jeg ser ikke. Jeg ser ikke stort nå.
Jeg skal skyte noen i dag.
Jeg vil ikke skyte feil person.
Hvem skal du prøve å skyte?
Ingen spesielle.
Du prøver ikke å skyte noen spesielle.
-Er det... Er det en plan? -Ja.
Jeg vet at jeg ikke skal spørre om planen.
Men nå må jeg spørre om det, for det er en elendig plan.
Og jeg er sint på den som ga deg den.
Det er ikke planen. Det er den nye planen.
Etter at andre planer gikk skeis.
Men jeg har vært involvert i noen hendelser her,
noen hendelser i Paris som forteller en historie, hvis man setter dem sammen.
Man kan gjette slutten hvis man setter dem sammen, så...
Jeg må få det til å se ut som om historien er over.
-Ved å skyte en tilfeldig person? -Ja.
Og det vil la deg gjøre hva?
Skyte en annen person. Senere.
Men jeg kan ikke se noen nå.
Så jeg kan ikke velge noen. Det er det jeg sier.
Jeg vil velge noen som fortjener det.
Litt.
Jeg tenkte en som kjeftet på kona
på en ufin måte,
eller en fyr som sparker hunden sin, hadde jeg håpet.
Men jeg ser ikke en dritt.
Jeg vil ikke...
Du kan ikke bare skyte noen, John.
Men jeg skal det.
-Du skal ikke det. -Jo.
Jeg skal bare skade dem. Men jeg skal gjøre det.
Det er ingen som gjør slike ting du sier.
Jeg kan ikke se noen gjøre noe slikt.
Pokker.
Det er bare to gamle damer,
en fyr på vei til jobb,
en gutt som spiller trekkspill ved siden av faren sin, for småpenger.
Jeg er nødt til å skyte noen. Faen!
Det kan hende jeg kan hjelpe.
-Bra. -Vi reiser mye til Europa.
-McMillan. -Ok.
Disse mørkhårede guttene som spiller trekkspill på T-banen.
I parkene, her. Det er ikke vanlige smågutter.
De er trekkspillslaver.
Trekkspillslaver?
De er rumenske slaver, disse trekkspillguttene.
De er bortført fra Romania, fra sigøynerklaner,
av eldre sigøynere, for å spille trekkspill her
for turister for småpenger.
De sover i overfylte rønner
og får luselønn.
De spiller disse melodiene i ti år,
og tjener aldri nok til å kjøpe, for eksempel, et vanlig belte.
Paris' trekkspillslaver.
De har halliker.
Ser du? Der.
-Er ikke den mannen faren? -Nei.
Er han trekkspillhallik?
Ja. Han har sannsynligvis oppsyn med en klan på 100 trekkspillgutter.
Jeg la først merke til det for noen år siden
da jeg så ansiktene på disse barna. Jeg la merke til
at selv om de spilte lystige melodier, var de bedrøvet
og sjelløse.
De har slaveansikt.
For de tvinges til å tigge. For alltid.
For trekkspillhalliker.
Mamma?
Ja.
-Kan jeg skyte trekkspillhalliken? -Ja.
Hva er det?
-Jeg har lyst til å se det. -Jeg også.
Bare... Se herfra.
Men det er best om dere drar.
Hva gjør du, Bernice?
Jeg er transportminister.
For USA?
-Ja. -Er du regjeringsmedlem?
Ja.
Du burde ikke være her.
Skal han gjøre det med venstre?
Ja, jeg tror det. Til fingrene.
Vil det påvirke siktingen?
-Nei. -Jøss.
-Hva skjedde? Faen. -Ja.
Skjøt han trekkspillgutten?
Ja, han gjorde det.
Ja.
Vi bør dra nå.
-Dra. -Ja.
Jeg ber om forsikring om at rapporten
ble levert til den nasjonale sikkerhetsdirektøren.
Jeg leverte den til direktøren.
Snakket du med ham direkte?
Han tar morgenbadet sitt. I Saint-Martin-kanalen.
Jeg la igjen en melding angående rapporten din på kontoret hans.
Jeg ba deg snakke direkte med ham.
Hvorfor var det så viktig?
Det er et OPEC-toppmøte i Paris denne uka.
Han må varsles umiddelbart og direkte.
Det kan bare gjøres hvis jeg var i kanalen.
Ta oss med langs Saint-Martin-kanalen.
Det er 20 minutter unna. Du har fått hodeskader.
Kjør oss langs Saint-Martin-kanalen.
Det er en ordre.
Faen!
Pokker heller.
Jeg tar en lur.
Koble av.
Ja, særlig.
Faen!
Brems.
Meningen er at vi skal kjøre fort.
Stopp.
Madame, vi er nødt til å nå sykehuset direkte.
Stopp denne ambulansen.
Madame, vær så snill.
-Jeg avla en ed for... -Du må stoppe denne ambulansen nå.
Jeg husker ingen ed.
Hva?
Jeg avla ingen ed.
Det er åpenbart ingen ed, Greg.
Jeg prøvde å formidle omfanget av skaden
i hodet og hevelsen i hjernen spesielt.
Hevelse kan medføre okklusjoner som kan føre til ubotelig skade på...
Jeg vet det. Jeg er ambulansearbeider, Susan.
Jeg vet at du vet det. Jeg bare sier det.
Det var derfor jeg fant på eden.
Jeg ville ikke skremme henne, men...
Hun trenger å få medisinsk pleie av en lege umiddelbart.
Ok...
Derfor eden.
Derfor eden, ja.
Unnskyld!
Jeg er betjent Nan Ntep...
Unnskyld!
Unnskyld.
Jeg er betjent Nan Ntep...
God morgen.
Er du nasjonal sikkerhetsdirektør Laurent?
Ja.
Jeg er betjent Nan Ntep.
Jeg ville varsle deg om en rekke hendelser denne morgenen,
som kan medføre en trussel for toppmøtet.
OPEC?
Ja.
Ok.
For det er viktig.
Ja, det er derfor jeg er her.
Takk, betjent. Fortsett.
Hvordan tror du den ville være?
En ambulansearbeider-ed?
Jeg vet ikke, Greg. Jeg har ikke tenkt på det
i den grad at jeg har tenkt det ut.
Vi kunne jo få en.
Ja.
Jeg skal finne på en. Mens vi kjører omkring.
Gjør det, Greg.
Hvor er hun? Hun tar seg god tid.
Hun må skynde seg.
Takk.
Kan vi dra nå?
Ja.
Legg deg ned. Ta på deg sikkerhetsbeltet.
Kjør.
Våpen, vest og lyddemper.
Vi er bekymret for at dette kan involvere
hendelser på OPEC-toppmøtet.
Hvis du bestemmer deg for å bli i Paris grunnet møtet,
bør du forstå at dette er nylige og forbundne tildragelser
som kan antyde en kommende trussel, virkelig og nært forestående.
Skarpskytteren?
Ja.
Kanskje du ikke er Skarpskytteren lenger.
Kanskje du skal slutte å skyte.
Jeg vet ikke hvordan dette fungerer,
men jeg forestiller meg, John,
at hvis du skyter på noen og bommer,
vil den personen sannsynligvis snu seg og skyte tilbake.
På deg, no bueno.
Så kanskje det er på tide at du slutter å skyte.
Det er det jeg sier.
John.
Jeg måtte skyte noen i dag.
Det var bare noe jeg måtte gjøre.
Og jeg gjorde det ikke.
Jeg bare streifet den trekkspillgutten. Han kommer ikke på sykehus.
Ikke noe problem.
Det er det, Peter,
det er hele greia.
Det er ikke Milwaukee.
Det er hele greia.
Noen måtte på sykehus.
Jeg forstår ikke.
Hvis du vet alt dette om mannen min, hvorfor arresterer du ham ikke?
Han har blitt instruert
til å begå et mord i Luxembourg.
Som anses som en forbrytelse i Luxembourg, instruksjonene,
og jeg er nødt til å finne ut hvem denne instruktøren er og arrestere ham.
For konspirasjon til å begå et drap i Luxembourg.
Og jeg vet hvem instruktøren er.
Jeg vil ikke snakke om det.
-Alice? -Hva er det?
Jeg trenger hjelp
til å organisere arrestasjonen av ham.
Alice, hvis du hjelper meg med å arrestere Johns far,
skal jeg ikke arrestere John.
Hva ville skje med John?
Myna spurte meg hvorfor mannen din er så trist,
og jeg visste ikke svaret på det da.
Men da jeg forsto hvem instruktøren hans var, visste jeg det.
Mannen din er brutal mot alle som blander seg opp i
utføringen av instruksjonene hans.
Og han kan ikke slutte med dette
på grunn av instruktørens identitet.
Til tross for all skaden det påfører ham.
Men du kan få det til å opphøre
hvis du hjelper meg å arrestere ham.
Hva betyr det?
-Jeg vil ha hånden. -Hånden?
Ikke sverdet.
Jeg trenger to ting, Alice, for å få til arrestasjonen.
Jeg trenger bevis på at Thomas Tavner var i Luxembourg.
-Det får du aldri. -Jeg har det.
Nå må jeg arrestere ham der pengene er.
Pengene som motiverte disse drapene.
Å ta ham med disse pengene, som to menn døde for.
Jeg kan ikke gjøre dette alene.
Alice.
Mannen din ber om nåde, men han har ingen stemme.
Vennligst se til at Myna gjør matteleksene
siden hun ikke har anlegg for matte.
Når man blir hengende etter i det faget, er det vanskelig å ta det igjen.
Agathe.
Hvorfor tok du pengene?
Svaret vil skremme deg.
Jeg bryr meg ikke.
Mannen din har fysisk overfalt mange menn og kvinner
som har kommet mellom ham og pengene hans.
Han ville ødelegge kvinnene jeg jobber med.
Jeg tok pengene fra dem
på grunn av din manns ualminnelige brutalitet og aggresjon.
Jeg vil at kvinnene jeg jobber med, ikke skal være involvert i avslutningen
av arrestasjonen og pågripingen av ham og hans instruktør.
Mine kolleger er ikke klar over at jeg fortsatte å forfølge denne saken.
De tror at noen andre er ansvarlige.
Det er tryggere
for dem.
Så jeg er alene.
Så jeg trenger din hjelp.
Hva faen feiler det deg?
Du er redd for ham, men du etterlater dattera di hos ham.
Han ville ikke gjøre Myna noe.
Eller tar jeg feil?
Han er ikke ennå...
Jeg kan ikke ordet.
Ghoul.
Det er nesten som et monster.
Men det er verre enn et monster.
En ghoul?
En ghoul.
Han er ikke en ghoul ennå.
Hjelp meg å arrestere mannen som forvandler ham.
Jeg har Myna. Hvor er alle sammen? Skal jeg møte deg?
Jeg vet ikke hvor jeg skal være.
Beklager.
Hva er det?
Jeg beklager. Jeg glemte det. Det som skjer,
med alt som skjer.
Det er greit.
Hei.
John.
Det er greit.
Det ordner seg.
La oss dra til de andre.
Du er uoppdragen.
Jeg hører på deg når du fyller 18.
Og selv da vil jeg sikkert bare late som.
Hva sa han?
Han sa at han bare vil lytte til meg når jeg fyller 18.
SERTIFIKAT - ORDINÆRT
DEN NASJONALE SIKKERHETSDIREKTØRENS KONTOR
Politibetjenten ble skutt...
En betjent fra Paris?
Unnskyld?
Ble en politibetjent fra byen skutt? Jeg har ikke hørt om dette.
Nei. Han var på besøk. Fra Luxembourg.
Og han ble skutt,
sannsynligvis med våpenet som ble tatt tidlig i morges
fra 11. arrondissement.
Det ser også ut som lyddemperen av den typen stjålet fra 11.
Våpenet og tingene jeg nevnte tidligere, ble brukt i ettermiddag.
I en hendelse som ikke har med OPEC-toppmøtet i Paris å gjøre.
Jeg ser ingen grunn til å droppe Cantar Walleys rolle i torsdagens hendelser.
Takk, direktør. nn til å droppe Cantar Walleys rolle i torsdagens hendelser.