Jeg ser etter en fyr
som kanskje var her for noen dager siden. Bartenderen mente dere satt sammen.
Hvorfor har du på solbriller?
Er du lysfølsom?
Prøver du å se kul ut?
Fy faen.
Har du snakket med ham?
Ja.
Du må få noen til å se på øyet ditt.
Sikkert at det var ham?
Ja.
Jeg har ventet på at noen skulle snakke med meg. Jeg ringte politiet,
men alle dreit i det. Drittsekken stjal lommeboka, mobilen
og klokka mi.
Sa han hvor han var på vei?
Han ville ha hjelp med å finne ut hvordan man kom til Albany. Drittprat.
Man stjeler ikke sakene mine
og drar dit man sier at man skal.
Men jeg vet hvor han dro. Vil du vite hvordan?
-Jeg vil bare vite... -Så snart jeg så at sakene mine var borte,
gikk jeg ut og snakket med Donnie.
Donnie så at han gikk til busstasjonen.
Og det er bra, for jeg kjenner Gary på busstasjonen, han selger billetter.
Gary sa at han husket noe. At han kjøpte en billett
-til langt fra Albany. -Hvor skulle han?
Bridgeport.
Hvem i helvete drar til Bridgeport i Connecticut?
Denne fyren, visstnok.
Du, Cole, bli hos tilsynsføreren. Jeg må til jævla Bridgeport.
Lure-Pete
Hvis du vil at livet ditt skal forandre seg,
må du forandre deg.
Hvis du vil ha et bedre liv,
må du være bedre.
Du må forplikte deg til suksess.
Du må si: "Greit,
det er dette jeg vil.
Og så hardt skal jeg jobbe for å oppnå det."
-Du, døra. -Hva?
Hvem er det?
Romservice.
Hva?
James Bagwell. Husker du meg?
Helvete.
Vent, stopp.
Hva gjør du? Du kan ikke komme inn hit.
Du tar feil.
Jeg har rettslig myndighet til å dra hvor som helst Mr. Putnam drar.
-Jeg blør. -Gjør du?
Å, slo du hodet ditt?
Det ser vondt ut.
Hva gjør du her?
-Slipp ham! Ikke rør ham. -Hysj med deg.
Jeg sa det.
Hvis du ikke kommer til tilsynsføreren,
-kommer tilsynsføreren til deg. -Jeg meldte fra.
Så rart, for jeg dro akkurat fra rehabiliteringshuset
der du liksom skulle bo, og de sa at de ikke har
sett deg på en uke.
Det er drittprat.
Husker du da du kom til kontoret mitt for første gang?
Jeg spurte: "Vil du være en ørn
eller en drittfugl?"
Og du sa...
"Jeg vil være en ørn."
Du må være det du sier du skal være.
Og det er du ikke.
Og du må gjøre det du sier du skal, men det har du ikke.
Spike. Kom igjen.
Du vet at betingelsene for prøveløslatelsen din
strengt forbyr bruken av ulovlige rusmidler.
Jeg har en resept for det.
Bra for deg, vennen.
Men gjett hva? Det har ikke Mr. Putnam.
Jeg er her ikke for å krangle.
Min jobb er å skape ørner.
Og du... Det du er, min venn,
er det drittfugl.
Vi lever i en tidsalder med øyeblikkelig tilfredsstillelse.
Vi er som narkomane på jakt etter validering,
og så snart du får det skuddet...
OPPHEVET
...jager vi etter det neste.
Men når du har grunnlag i den du er,
kommer de resultatene til deg,
og du kan ikke stoppe dem.
På gjennomfart. Beklager.
Jeg tilbereder egg.
-Jeg er sent ute. -Du trenger protein.
-Morn. -Morn, Pete.
-Senere. -Du trenger protein.
Ha det.
-Hvem skal spise alle disse? -Jeg skal.
-Jeg kan gjerne få egg, er du snill. -Så klart, Pete.
Og takk for at du spurte pent.
-Vær så snill. -Det teller ikke når man må spørre.
Jacob er hos barnepasseren.
Og her er bilsetet og bleiebagen.
-Har du matet barna? -Selvsagt har jeg matet barna.
-Hva slags spørsmål er det? -Vet ikke, jeg.
Du er alenemor, livet ditt er komplisert.
Hvordan har skolejenta mi det?
Jeg skal på skolen.
Besten, kan du hente Jacob fra barnepasseren?
Ja.
Vi drar tilbake hit, så bygger vi fort
av Taylors gamle Lincoln Logs.
Jeg må på et ærend. Julia skal åpne butikken. Pete?
Han skal på kontoret med meg. Ikke sant?
-Ja. -Eneste måten å lære på.
UKJENT ANROP
Det er gamlesjefen min.
Dette kan bli stygt.
Ett øyeblikk.
Ta med et par egg inn når du kommer tilbake.
Ja vel.
-Hallo. -Marius Josipovic.
-Josipovic. -James Bagwell.
Gjenkjenner du navnet?
Nei, beklager, hvem er dette?
Tilsynsføreren din.
-Hei, Mr. Bagwell. -Er du klar over at vi har et problem?
Nei, hva slags problem er det?
Du ble løslatt for over 48 timer siden,
Josipovic.
-Josipovic. -Løslatt på prøve i to dager,
og allerede har du brutt reglene.
Jeg kunne slengt deg inn igjen nå med det samme.
-Akkurat, Mr. Bagwell, jeg kan forklare... -Spar meg.
Klientene mine kaller meg suksessmannen.
Vet du hvorfor?
Fordi jeg hjelper dem å lykkes.
-Det er... -Jeg kan ikke hjelpe dem med mindre
de er klare til å hjelpe seg selv. Så du må ta et valg.
Vil du være en ørn eller en drittfugl?
Hvilken blir det til, Josipovic?
Jeg vil være en ørn.
Du har én sjanse.
Møt meg på kontoret mitt i dag klokka 14.00.
Ikke 14.01, ikke 14.03, men 14.00.
-Gjenta det. -Klokka 14.00.
Ellers overtrer du.
Og ta med førerkortet så du kommer deg gjennom kontrollen.
Takk, Mr. Bagwell.
NEW YORK FØRERKORT MARIUS JOSIPOVIC
Du trenger en jakke.
Det er en nydelig dag.
Det kommer til å regne.
Den gamle stridsskaden?
Den tar aldri feil.
Sam Otto Julia Taylor Kontoret Taylor Julia (2) Otto
Men det vil ikke regne.
Gjør som du vil.
Det gjør du alltid.
Inn. Kom igjen.
Sett deg.
Få den jævla hunden vekk fra meg.
Bort dit. Sånn, ja.
Sitt, sa jeg.
Som en jævla barnevakt.
Dette inngår ikke i jobbeskrivelsen min.
Er det noe galt?
Ja, faktisk.
-Hva da? -Du er i hjemmet mitt.
-Det var ikke min idé. -Det har ikke noe å si.
Så lenge du er her, er du gjest,
og som gjest har du et visst ansvar.
For det første: Ikke kødd med sakene mine.
Hvis du lurer på noe, spør du meg.
For det andre: Rutinen min forstyrres bare hvis Vince ber deg om det.
Hvis det er ubeleilig for deg, er det leit.
Til slutt: Ikke, uansett omstendigheter,
snakk til meg når seriene mine står på.
Det er sånn jeg slapper av
etter en lang dag. Er det forstått?
Hvorfor er du sint på meg? Jeg vil ikke være her engang.
Er det forstått?
Det er forstått.
Hvor lenge må jeg bli her?
Til Vince sier fra.
Er det ikke Vince du burde være sint på?
Ikke klandre Vince.
Hvem burde jeg klandre?
Jeg vet ikke. Vet ikke hvordan han ser ut. Jeg har bare navnet.
Her er han.
Han kaller seg suksessmannen.
Greit, bra. Husk det ansiktet, i tilfelle han kommer hjem til deg.
Nei, du lovte at dette ble enkelt.
Greit, ikke tenk på det.
Jeg nærmer meg store penger, greit?
-Hvor stort? -Det er en safe full av penger.
Hundre tusen eller mer.
Jeg skal få noen til å åpne den i dag
så jeg får sett kombinasjonen,
så har jeg en avtale med suksessmannen
klokka to i ettermiddag.
Så du skal svindle noen i dag tidlig,
og likevel komme deg til byen og møte tilsynsføreren klokka to?
Drittprat.
Det tar ti minutter å komme til togstasjonen.
Toget til byen tar 45 minutter. Så fem minutter til tilsynsføreren.
Det blir en time.
Og jeg har satt en alarm på telefonen så jeg har 15 minutter ekstra. Katie,
jeg klarer det.
Jeg vil sjekke videoen fra sikkerhetskameraene deres.
Jeg ser etter en som kom til Bridgeport med bussen for noen dager siden.
Så du har blitt arrestert.
Unnskyld?
Dommeren krever 10 000 dollar i kausjon,
men du har ikke pengene. Du kommer til oss, vi gjør resten,
så lenge du takler nedbetalingen og har sikkerhetsmidler.
Greit. Så hva er sikkerheten?
Det har vi snakket om. Smykker, en bil, et hus.
Vi får avtalen til rettssaken er over eller kausjonen annulleres.
Så hvis det ikke er et hus eller en bil, legger du det i safen.
Audrey gjør det, ikke jeg, men ja.
-Kan du ikke åpne den? -Bare Audrey.
Stoler hun ikke på deg?
Hun stoler ikke på noen.
Hun sier det er for vår egen sikkerhet, så vi ikke kan tvinges til å åpne den, men...
Så du har ikke engang kombinasjonen?
Ikke spør.
Og nå begynner vi.
Følg med.
God morgen, Bernhardt kausjonister.
Hei, Mrs. Metzger.
Fortauskanten har blitt malt igjen.
Besta, la meg.
Takk, Pete. Bare sett det på den pulten.
Er han i Bridgeport tinghusfengsel?
Så hva skjedde med fortauskanten?
Malt rød.
Så mulige kunder ikke vet at de ikke kan parkere der.
Hvorfor skulle noen gjøre det?
Hevn. ANB kausjonister.
De er sinte fordi de mistet Persikof-kausjonen i går.
Noen har malt fortauskanten igjen.
Det er bra du har fri i dag så du kan male den igjen.
Jeg har ikke fri, jeg jobber kveldsvakten. Jeg så bare etter Pete.
Det tar bare 20 minutter.
-Vi skal dra, ikke sant? -Dra hvor?
Pinetop! Husker du? Du sa jeg kunne bestemme når.
-Gjorde jeg? -Hva er dette?
Kontorutstyr.
Og Pete skal jobbe i dag. Han lærer seg jobben.
Det suger.
Trodde vi hadde en plan.
Gi meg stiftemaskinen. Stopp. Gi meg stiftemaskinen.
Slutt. Jeg får stifter på meg.
Maling og rullen er på bøttekottet.
Greit.
Har vi en feide med ANB?
Det kan man kalle det.
Det pleide å være en kausjonistplass som vår.
Alle kom overens.
Det var mye å gjøre, og vi hjalp hverandre.
Taylor datet til og med datteren deres en stund.
Til jeg dumpet den overlegne ræva hennes.
Uansett, etter at Sean giftet seg inn i familien deres,
forandret det seg. Hva enn han ellers er, er han ikke lat.
Handelen tok av, og ganske snart kjøpte de opp kausjonister
over hele delstaten. Nå er de størst i Connecticut,
og de vil gjøre oss konkurs.
Libby Metzger vil få sønnen sin ut av fengsel.
-Hvilken? -Troy, den minste.
Hun vet hvor vi er.
Hun sitter fast hjemme med brukket ankel.
Hun vil vite om vi kan dra til henne for å skrive kontrakten.
Jeg kjørte en kredittsjekk. Hun sier at hun har sikkerhet.
Greit, jeg kan gå.
Siden det er Libby, er det nok sølvtøy og smykker, som før.
Hvis du vil, kan jeg bli med.
Du kan vise meg hvordan man skriver kontrakten.
Jeg trodde det var det vi gjorde her, på kontoret.
Julia, unn meg litt tid med barnebarnet mitt.
Det er jo 20 år siden sist.
Ja, bra. Men jeg overtalte endelig den forrige arbeidsgiveren min
om å gi meg min siste lønnsslipp. Så jeg må bare til byen
klokka to for å hente den.
Det tar nok ikke en hel time hos Metzger.
Vi kommer tilbake innen 12.30.
Greit, drittsekk.
Kom frem og vis deg.
-Så, Pete. -Ja.
Hvis vi skriver ut 18 000 i kausjon i dag, hva får vi i provisjon?
1800 dollar.
Og etter skatt, husleie, strømregningen, forsikringspremien,
lønninger og gass, hvor lenge tror du vil kan holde lysene på med 1800 dollar?
Og du trodde vi var rike.
Så lenge siden vi så hverandre sist.
Hvem skulle tro at vi ville jobbe sammen slik?
Pete, hører du etter?
Ja, beklager.
Vi setter pris på at du hjelper familien.
Det er jo det man gjør.
Men etter alle disse årene
har vi så mange ubesvarte spørsmål.
-Hva? -Vi er fremme.
1780, 1790.
Det er 1800.
Vi trenger sikkerhet til kausjonen.
Jeg vil bruke huset.
Jeg er redd vi ikke kan gjøre det.
Jo da.
Libby, du tok ut et nytt huslån.
Du har ikke egenkapital i eiendommen. Det er bare gjeld.
Det var det jeg sa.
Hold munn, Derek.
Se deg rundt.
Det har fire vegger. Tak.
Og banken eier alt.
Hvordan skal jeg kausjonere ut Troy?
Han havnet der selv.
Kan du gå ut og klippe gresset, slik jeg ba deg om?
-Det er Troys jobb. -Ser du Troy her?
-Nei. -Unnskyld.
-Han er ikke her, er han vel? -Vi trenger 18 000 dollar
i sikkerhet. Har du ikke bryllupssølvtøy og smykker?
Ingenting hun ikke har solgt på eBay alt.
Hvis jeg må si det én gang til,
går jeg ut av stolen og hudfletter deg, selv om ankelen er brukket.
Troy kommer ikke til å stikke av. Det kan jeg garantere.
Libby, løfter er ikke nok.
Jeg må vel bare ringe en av de andre kausjonistene.
Hva heter det med den fyren på reklametavlene?
ANB.
-Det, ja. -Han er morsom.
Ingen kausjonerer ut Troy uten sikkerhet.
Hvis han stikker, måtte de betalt retten 18 000 dollar.
Unnskyld.
Hvor fikk du tak i denne klokken?
Husker ikke.
Den er pappas.
Det stemmer.
Den kom fra Mr. Metzgers familie.
Hvordan det?
Det er en Chake og Irwin.
Chake og Irwin var berømte for bestefarsklokkene sine,
men dette er det eneste kaminuret de noen gang laget.
Det finnes ikke mange fortsatt.
Har du fått den verdivurdert?
Kom aldri på det. Er den verdt noe?
De som Mr. Chake laget selv, er det.
Man ser det fordi han risset inn en X på bunnen.
Sett i gang.
Herregud.
Der er den.
Ser ut til at Mr. Metzger etterlot seg litt av en arv.
En original Chake, i denne tilstanden, er lett verdt 22 000 til 23 000 dollar.
Der har du sikkerheten.
Vi ordner papirarbeidet og får Troy hjem i tide til å klippe gresset.
Jeg vet ikke helt. Den tilhørte Mr. Metzger.
Du får en kvittering.
Og vi tar den med til kontoret og legger den i safen.
Lærte du om klokker på forsikringsjobben?
Antiques Roadshow.
-Er du sulten? -Hva?
Vi kan spise lunsj.
Gjerne, men jeg må hente den lønningen.
Få dem til å sende den.
Vet du, besta, jeg tror jeg må hoppe over lunsjen.
De vil sikkert at jeg skal skrive under på å ha mottatt sjekken.
Finn ut av det. Ring dem.
Jeg tror det er bedre at jeg...
Med mindre du ikke vil bli sett på lunsj med bestemora di.
Det sa jeg ikke, vel?
Så ring.
Hei, dette er Pete Murphy. Jeg vil snakke med Sandy Loomis.
Ja, greit.
Hei, Miss Loomis, det er Pete Murphy.
-Beklager at jeg forstyrrer... -Pete, la meg.
-Hva? -Gi meg telefonen.
Hei, Miss Loomis, dette er Audrey Bernhardt
fra Bernhardt kausjonister.
Jeg forstår det slik at du har en siste lønning til Pete Murphy?
Ja, Ms. Bernhardt, det stemmer.
Er det noen grunn til at du ikke kan sende ham lønningen i posten
i stedet for at han må ta seg bryet
med å komme og ta imot den?
Jeg må snakke med Mr. Murphy
igjen for å bekrefte litt informasjon.
Selvsagt, bare vent.
Du er på høyttaler.
Mr. Murphy, hører du meg?
Ja, jeg kan ta den.
Jeg hører deg.
Du har satt meg i en ubehagelig stilling.
Det var leit. Jeg har nye ansvarsområder i en ny jobb...
Det har du sikkert.
Så jeg vet ikke hvordan jeg kan si nei,
selv om jeg vil.
Tusen takk. Det var hyggelig.
Hva foreslår du at jeg gjør med sjekken?
Du kan sende den til 6325 White Oak Highway, Trumbull, Connecticut,
06614. Takk.
-Glad jeg kunne hjelpe. -Greit.
Greit.
Nå kan vi nyte en hyggelig lunsj.
Så flott.
Tror ikke Miss Loomis liker deg.
Vi hadde våre uoverensstemmelser.
Hva er planen?
Vet ikke helt.
Vi burde holde oss i bevegelse så de ikke ser oss.
Farley, jeg begynner å tro at jeg er en gammel tosk.
Nei, du er et godt menneske, Mr. B.
Som lar meg jobbe av meg kausjonen sånn.
Skal jeg kjøre rundt kvartalet?
Vi kan dra og hente Jacob.
Hvis du sier det, sjef.
Jeg må på toalettet, besta.
Du trenger ikke min tillatelse.
Kom igjen.
New York tilsynskontor.
Hei, dette er Marius Josipovic. Jeg hadde en avtale i dag med Mr. Bagwell
klokka to, men det er krise her.
Jeg lurte på om jeg kunne endre avtalen til senere i dag?
Nei, Mr. Bagwell liker ikke at vi endrer tidene.
Beklager, kan du vente litt?
Vennen, det går bra, det ordner seg.
Det var dattera mi, hun var opprørt, jeg beklager.
Ikke noe problem. Jeg har en åtteåring, jeg vet hvordan det er.
Ja, det er stedattera mi. Hun er ti.
-Beklager, hva heter du? -Liz.
Så, Liz, vi var på vei hjem fra skolen i dag,
og dattera mi fant den nydeligste trefargede kattungen
du kan forestille deg. Jeg trenger ikke si deg hvordan småjenter
er med kattunger, ikke sant?
Darcy har en pus.
Da vet du akkurat hva jeg snakker om.
Uansett, veslekaren ble overkjørt.
-Å nei. -Jo,
og vi er på dyresykehuset nå, han opereres, men...
Vennen, jeg forteller bare den hyggelige damen hva som skjedde.
Uansett, jeg lurte på om det finnes noen som helst sjanse
for en avtale i ettermiddag.
La meg sjekke timeplanen hans.
Tusen takk. Takk.
-Yo! Hva skjer? -Opptatt.
Beklager.
Han har tid klokka 16.30.
Det er flott.
Perfekt. Jeg heter Marius Josipovic.
Nå må jeg bekrefte denne forandringen med Mr. Bagwell.
Du trenger ikke ringe med mindre det er et problem.
Så rart at du spurte om Mr. Josipovic.
Si at det var ham.
Han endret avtalen sin til kl. 16.30 i ettermiddag.
Du pleide å si at tunfisk fikk deg til å ville spy.
Det var for 20 år siden, besta.
Ja. Folk forandrer seg.
Du er ikke vår vesle Pete lenger.
Kausjonbransjen er ikke så komplisert.
Alle kan lære seg detaljene.
Men det er ett instinkt som skiller gode kausjonister fra resten.
-Hva er det? -Man må
kunne se en mulig kunde i øynene og spørre seg selv:
"Stoler jeg på ham?"
Av og til ser alt bra ut på papiret,
men en liten stemme i bakhodet ditt sier at noe ikke stemmer.
Og hvis jeg stoler på denne personen, kommer jeg til å angre.
Er det noe du vil spørre meg om, besta?
Jeg kan ikke unngå å undres, Pete.
Bestefaren din fikk slag,
og så plutselig brøt du 20 års stillhet.
Du trodde alltid at vi var rike.
Så
jeg kan ikke annet en å tro
at du kanskje kom for å utnytte oss.
TILSYNSKONTORET
Du har rett, besta.
Jeg hørte om slaget.
Hvordan da?
De siste årene hadde jeg tenkt på somrene
jeg tilbrakte her.
Du husker vel hvordan det var,
den grønnfargen...
Det var det vakreste jeg hadde sett.
Og hjulhusken.
Repet slet hver sommer, og hver sommer reparerte besten den.
Og eplene.
Eplene smaker ikke like godt lenger, besta.
Ikke siden vi mistet det gamle treet.
Talemelding Tilsynskontoret
Jeg skal ikke lyge.
Jeg hadde det dårlig.
Gjorde ting jeg ikke var stolt av.
Jeg følte meg tom innvendig.
Så...
...jeg gikk på Facebook og fant Julia.
Leste innleggene hennes, fordi...
Jeg skammet meg over den jeg hadde blitt.
Og en dag stod det der.
Besten hadde hatt slag.
Og jeg visste at jeg ikke kunne tilgi meg selv
hvis jeg ikke tok kontakt.
Det tok bare en stund å finne ut hvordan.
Det er helt sant.
Beklager. Kan du gi meg et øyeblikk? Beklager.
Josipovic, dette er Mr. Bagwell.
Jeg hørte om kattungen, og det høres ut som drittprat.
Men du fikk endret avtalen, så la meg være helt tydelig.
Hvis du ikke sitter på venteværelset klokka 16.30,
ikke 16:31, ikke 16:33,
klokka 16.30,
må du i fengsel igjen.
I dag.
Hvert kyss, hver en stund vi hadde sammen, var løgn.
Er det det du vil jeg skal si?
Du leker med hodet mitt. Er barnet Nicks eller ikke?
Jeg må gå tur med Hush Puppy og gå til dyrebutikken. Reis deg.
Reis deg.
-Hva i... -Hendene bak ryggen.
Hva i helvete?
Dette er latterlig.
Det er ikke latterlig.
-Få føttene dine. -Nei.
Jeg er bare en opportunist som faren din...
Jeg skal ikke stikke av.
Absolutt ikke.
Helt garantert.
Synes du ikke det er litt i overkant?
Hva skal jeg gjøre...
Kos deg med serien.
Kom, Hush Puppy.
Kom, jenta mi.
Bare sett den på pulten der borte.
Ja vel.
Jeg åpner safen nå.
-Du kan gå bort dit. -Greit.
Hei, dere er tilbake.
Safen er åpen, bli der.
Hvordan var ekskursjonen?
-Den var bra. -Pete fant en antikk
klokke vi bruker som sikkerhet.
Imponerende, han er visst et naturtalent.
Du er også et naturtalent, Julia, bare annerledes.
Pete, kan du...
...følge meg ned til hjørnet for å kjøpe bleier og sånt?
Ja.
Helt greit, bare gå.
Jeg skal slappe av litt i noen minutter,
så få Mr. Metzger ut av fengselet.
Greit.
Jeg har lagt igjen flere beskjeder. Du må ringe meg tilbake.
Jeg skulle være ute av dette nå.
Lov meg at du ikke sparker meg når du tar over.
Hva mener du?
Du er kausjonbransjens store hvite håp.
Vi kan sikkert finne på noe.
Ingenting upassende.
Vi er jo søskenbarn.
Selvsagt, ja.
Jeg skal gå inn hit, jeg trenger sigaretter.
Trodde du trengte bleier.
Jeg ville ikke ha skjennepreken av Audrey.
Du, Julia.
Jeg skal ikke ta fra deg jobben.
Jeg synes du er flink.
Du er bare snill.
Kom igjen, er dette ansiktet til en løgner?
Bare vent her. Snart tilbake.
Helvete.
Hei, besten, hvordan var dagen din?
Jacob tar en lur.
Jeg har lekt med ham i hele dag.
Slet ham helt ut.
Er du sulten?
-Ja. -Så.
Sendte Vince deg? Er Vince her?
Er Vince her? Kommer Vince?
Velkommen til Pinetop!
Jeg sa jo at vi måtte henge sammen.
Hva faen?
-Hva faen? -Se på det jævla trynet ditt!
Du er faen meg gal, Taylor!
Se på det jævla trynet ditt!
-Du skremte meg som bare faen! -Vet det! Det var faen meg utrolig!
Er du helt gal, for faen?
Jøss, kompis.
Du må til lege.
Dette er ikke normalt.
Folk gjør bare sånt hvis de skal drepe noen.
-Vent. -Herregud!
Var det det du trodde?
Hvor i helvete er vi?
Hvem er Vince?
Hvorfor? Kaller du dette stedet Pinetop?
-Hvor er furutrærne? -Ikke skift samtaleemne.
Da du lå i bagasjerommet, sa du noe om
at du var redd for en fyr kalt Vince.
Hva slags problemer har du?
Greit.
Jeg skal fortelle deg noe.
Du må love å ikke fortelle det til noen.
Kors på halsen.
Kors på halsen, for faen.
Jeg er sammen med ei jente,
og mannen hennes heter Vince.
Skjønner du?
En gift kvinne.
-Jeg skjønner, det er tøft... -Jeg elsker henne, Taylor.
Jeg skal ikke si det til noen.
-Telefonen min. -Beklager.
Jeg ante det ikke.
Hvor er telefonen min?
Taylor, kan du ta meg med til togstasjonen?
Hvorfor?
Kan vi bare dra til den jævla togstasjonen?
-Greit! -Takk.
Hvor mange ganger har dette hendt deg?
Du tilbringer for mye tid på kjøkkenet
og leter etter den perfekte gryten
til å løse et matlagingsproblem.
Hvis du er som folk flest,
har du skap fulle av gamle gryter som ikke gjør susen.
Du trenger den ene gryten som klarer alt.
Fetter Pete?
Hvor er sansen din for humor?
-Da vi var unger, hadde du syntes... -Vi er ikke barn lenger.
Nei, sier du det? Men jeg...
Samme det. Bare glad for at Julia ikke er her.
Hva skal det bety?
Det var hennes idé.
Hun lurte deg. Hele historien om å gå til butikken for å kjøpe bleier?
Hva i helvete feiler det denne familien?
-Litt hjelp! -Kommer snart.
New York-politiet.
De kule ungene.
Hva skylder vi denne æren?
Plager du meg før jeg engang har åpnet munnen?
Velkommen til Bridgeport, betjent. Hvordan kan jeg stå til tjeneste?
Jeg ser etter en fyr som kom til byen for noen dager siden.
Snart tilbake.
Gleder meg.
-Hei. -Hei.
Hvor i helvete er du?
Jeg så et opptak av at han gikk av en buss i Bridgeport for to dager siden.
-Er du i Bridgeport? -Ja.
Hva?
Kjører du bare rundt og håper du møter på ham?
Jeg spør lokalpolitiet.
Jeg sier det, Vince, han er her. Jeg kjenner det på meg.
Akkurat.
Men du vet den overvåkningen jeg insisterte på?
Jeg lot Cole ta seg av det.
Han ringte akkurat. Marius har visst en avtale der
i ettermiddag kl. 16.30.
Helvete.
Så sett deg i politibilen din,
sett på politilysene
og få politiræva di tilbake hit med det samme.
-Ja? -Marius?
-Det er meg. -Eddie, hvor er du?
På taket av leilighetsbygget til Richard. Jeg kom meg vekk.
Hør her,
så snart jeg legger på, hopper jeg til neste bygg.
Hvor vil du møtes?
Hvordan kom du deg vekk?
Richard gikk tur med hunden. Jeg hoppet ut vinduet.
Jeg har trådløs og mister snart dekningen.
Hvor vil du møtes?
Vet de at du har dratt?
-Ikke ennå. -Dra tilbake.
Hva sa du?
Eddie, dra tilbake før de vet at du er borte.
Nei! Det kan jeg ikke, Marius.
De sendte allerede en jævla hund etter meg og knakk
den pokkers nesen min.
-Hva? -Fordi jeg prøvde å stikke av i går.
Eddie, det er det jeg snakker om.
Du må gå tilbake. Jeg skal få deg vekk, greit?
Jeg nærmer meg pengene.
-Hvor nær? -En dag eller to maks.
Hvis du stikker nå, må vi rømme fra Vince
og politiet for alltid, greit?
Du må bare stole på meg, greit?
Dette er den beste muligheten. Vær så snill? Dra tilbake.
Helvete!
Kom igjen!
OPPHEVET
Bagwell.
Mr. Bagwell.
Det er Marius Josipovic.
Jeg er syk som en kjøter.
Du sier ikke det.
Vet ikke hva som skjedde. Det begynte etter lunsj.
Hvor er du?
I senga,
med feber.
Jeg ville ikke komme til kontoret ditt og smitte alle.
Så omsorgsfullt av deg.
Her skal du høre, Josipovic. Hvil deg, du.
Og hvis du føler deg bedre i morgen,
ring meg, så setter vi opp en ny avtale.
I mellomtiden må du passe på deg selv.
Greit, takk.
Liz, ta telefonen for meg, kan du?
Jeg må til White Plains og ta en drittfugl for brudd.
Vent, Hush Puppy, vent. Sånn.
Helvete. Din jævel!
-Hei. -Søren også, Eddie, hva i helvete?
Jeg måtte drite.
-Jeg var desperat. -Forventer du at jeg skal tro deg?
Neste gang driter jeg på sofaen din, hvis det er sånn du skal være. Herregud.
Null ligger til familien.
Du prøvde å stikke av.
Hva gjorde jeg?
Hvis jeg skulle stikke av, hadde jeg stukket,
ikke sant?
Hei, kan jeg hjelpe deg?
-Katherine Boyd? -Ja.
Jeg leter etter Marius Josipovic.
Mener du Josipovic?
Bra, du kjenner ham faktisk.
Hvem er du?
Jeg er tilsynsføreren hans.
Og ifølge papirarbeidet mitt, er det her han bor.
Er han her?
Marius, er du våken?
Marius, jeg er Mr. Bagwell.
Hei, Mr. Bagwell.
-Jeg vil ikke ta deg i hånda. -Greit.
Jeg kom bare for å se til deg.
Varmt, varmt. Vær så god, kompis.
Det gjelder å få i seg hvit mat når du har magesjau.
Går det bra med onkel Marius?
Håper det, vennen.
Det har kommet ut begge veier i hele ettermiddag.
Jeg heter forresten Brendon.
Jeg finner veien ut selv.
Du er ingen ørn, Josipovic.
Å, dere er bare best.
-Amanda, vennen... -Jeg skal gå. Ha det, onkel Marius.
Ha det, Amanda.
Hun er flott. Dere gjør sånn en...
Hold kjeft, for faen.
-Vi gikk aldri med på dette. -Vet det.
Men Marius vet hvor mye vi risikerer
ved å gjøre dette, og han vet også at noe sånt aldri
kan skje igjen, ikke sant?
-Marius? -Det skal aldri skje igjen, jeg lover.
Hva enn det er verdt.
Jeg skulle skutt deg her om dagen og sagt du var innbruddstyv.
Jeg skjønner, men hør her...
Husker du adressen Audrey ga deg over telefonen i morges?
-Hva med den? -Hvis en purk
kommer hit og ser etter meg,
er det best at du gir ham den adressen.
Å, din jævel.
Hvor farlig er denne jævelen?
Bare gi ham adressen.
Tok deg.
Du, jeg glemte å spørre Taylor i dag:
Hva gjorde jeg for å fortjene det?
-Husker du det ikke? -Nei.
-Seriøst? -Seriøst.
Du stengte meg inne i safen.
-På kontoret? -Husker du det ikke?
Den var åpen, og du utfordret meg til å gå inn.
Så lukket du døra.
Nå hater jeg meg selv litt.
Kanskje du ikke visste om låsen,
og jeg var bare der inne i et minutt.
Men jeg har fortsatt mareritt om det.
Hvis det er til noen trøst, ble jeg innestengt
i bagasjerommet på en bil i dag, og det var mitt livs verste halvtime.
Da... er jobben min her gjort.
Hvor gammel var du?
Jeg var seks og du var ti. Så det er da også noe.
Jøss, du bærer nag lenge.
Du aner ikke.
Vil du ha skyss hjem?
Ikke hvis det er i bagasjerommet.
Du er så kjedelig.
Vent litt.
Hvordan kom du deg ut?
Av safen?
Ja.
Besten slapp meg ut.
Hun stoler i hvert fall på noen.
Hei.
-Hei. -Hvordan går det?
Bra.
Kan vi snakke sammen litt?
Ja.
Slå deg ned.
Er det noe i veien?
Nei. Jeg har bare...
...hatt en lang dag.
Jøss.
Det var mye penger.
Det burde nok ikke bare ligge her sånn.
Jeg hjalp Julia med å få til Persikof-kausjonen,
og så var hun snill nok til å gi meg en andel.
Og jeg, du vet...
Her.
Hvorfor gir du meg det?
Så neste gang du har skoletur, går du ikke glipp av den.
Du trenger ikke det.
Det vet jeg. Jeg vil.
Her, ta det.
Takk, fetter.
Greit, vi ses.
-Beklager. -God natt.
Ja.
Slå deg ned.
Er det noe i veien?
Jeg har bare...
...hatt en lang dag.
Greit, ses.
-Beklager. -Det går bra. etur, går du ikke glipp av den.