Știi de ce te-am tras pe dreapta în seara asta?
Mai știi noaptea în care i-am furat mașina?
Imediat după... balul dintr-a XI-a.
- Dacă-mi amintesc? - Da, îți amintești?
Încă mai am o cicatrice pe fund,
unde tatălui meu i-a scăpat cureaua la jumătatea elanului.
M-a nimerit cu catarama.
- Minciuni. - Care parte?
Cicatricea. Aș fi observat-o.
Ai observa-o dacă am fi vreodată goi, cu luminile aprinse.
Sau chiar într-un pat...
Crezi că tatăl tău se supărase fiindcă i-ai luat mașina sau...
fiindcă ai luat-o ca să fii cu mine?
Cred că a crezut că aș muri în mașina asta.
Sau că aș fi omorât pe altcineva.
Nu știu.
Poate m-am uitat la prea multe filme cu rebeli.
Mă întreb ce-ar zice dacă ar ști că o conduc permanent.
După ce el și mama au murit într-un...
într-un Cutlass Ciera.
Asta s-ar putea chema ironie.
Mă duc acasă.
- O să fii bine? - Mereu sunt bine.
SPĂLĂTORIE ÎN REGIM DE AUTOSERVIRE
La naiba, Shannon.
PERMIS DE CONDUCERE
Bunico, e totul în regulă?
Nu.
Taylor, sunt eu, Pete.
Mereu când văd numărul ăsta cred că s-a întâmplat ceva rău.
Că bunicul a avut un alt atac cerebral sau ceva.
Uite, te-am sunat fiindcă
mă simt prost pentru felul în care am lăsat lucrurile după-amiază
și mă întrebam dacă o bere cu care să-ți fac cinste
ar fi o scuză acceptabilă.
De import sau autohtonă?
PETE IMPOSTORUL
Fermecătoarea Karolina!
Ți-am zis despre palatul pe care ni l-aș construi în Mumbai?
Am văzut un serial care făcea să pară că în Mumbai sunt miliardari și gunoieri.
- O zici de parcă ar fi ceva rău. - Păi...
Să-nțeleg că preferi „Paradisul muncitorilor” din tinerețea ta?
Tot ce-mi amintesc din Varșovia sunt cozile.
Domnule Mukherjee!
Mă bucur că v-ați găsit timp să reveniți la mesele noastre.
Vezi, Wali, țara asta încă nu e toată precum Kardashienii.
Mai sunt câțiva care știu să arate respect.
Pe aici.
Unde e omul meu, Eddie?
Mă tem că a avut o urgență în familie.
Îmi pare rău să aud.
- Să-i urezi toate cele bune. - Desigur.
Tate îți distribuie jetoanele. Și, evident, băutura ta Pappy Van Winkle.
Frumos gest.
Dar mă tem că i-am promis antrenorului meu că mă abțin.
Vezi tu, dacă mă îngraș,
fetele mă vor vrea doar pentru bani.
Vă las să jucați, atunci.
Pentru whisky.
Nu-mi zice că, la profitul tău,
nu-ți permiți să cumperi băutură care nu îmbată.
În ultimele luni
am așteptat să cadă drobul de sare, știi tu...
Gen... ce-o să facă când află?
O să-ți taie scula.
Da, deci când mi-ai pus gluga peste cap și nu puteam să respir...
Ai crezut că coșmarul tău se adeverea.
Da.
Nu mă înțelege greșit. O merit.
E o prostie, omule.
Tu n-ai trădat pe nimeni.
Ea încalcă promisiunile, nu tu.
Asta e între ea și soțul încornorat.
Nu-i datorezi un rahat. Nu-i datorezi nimic.
L-ai întâlnit vreodată pe tip?
Nu.
M-aș simți și mai mizerabil.
Ca să nu mai zic... dacă mă citește?
- Nu. - Așa-i? Nu.
E mult mai greu să pătrunzi în mintea cuiva decât crezi.
În fine, ideea e că,
fără să-mi cunoști situația, nu puteai să știi
cum aș reacționa dacă aș fi răpit.
Voiam să-mi cer scuze pentru felul în care am reacționat.
Bine.
Apreciez asta, Pete, pe bune. Și uite,
dacă cineva ar trebui să-și ceară scuze, eu ar trebui să fiu acela.
- Ce? - Da, eu...
Bunica zice mereu că am o problemă cu „controlul impulsului”.
Probabil asta mă-mpiedică să avansez
chiar mai tare decât luatul examenului.
Am aceste...
Niște strategii pe care ar trebui să le folosesc,
gen... „oprește-te și gândește” sau...
reglare emoțională.
E mult mai greu de făcut pe moment decât...
E greu.
Trebuie să mă duc la budă.
Nu-ți lăsa lucrurile în barul ăsta.
- Doar să-ți gust urechea. - Nu-mi place.
- Limbă în ureche? - Nu-mi place.
Du-te naibii!
Poți să conduci?
Sunt bine.
Stai o clipă. Trebuie să-ți deschid ușa.
Așa.
Hei, Taylor.
Ai o pană de cauciuc.
- Ce? - Ai o pană de cauciuc.
Se pare că ai trecut peste un cui sau ceva.
La dracu'!
Dă-mi cheile. Iau roata de rezervă și cricul.
Stai, nu e un cui. Gaura e prea lungă și plată, ca...
- Tăietură de cuțit! - În fine, dă-mi cheile...
- Hei, dobitocilor! - Ce faci?
- Cu cine naiba vorbești? - Cu dobitocii pe care-i văd.
Știm că ești polițist.
Dar legitimația pe care abia aștepți s-o scoți
nu-ți dă dreptul să vorbești.
- Lasă-ne o secundă, amice. - Ia-ți mâna de pe mine, Pete!
Vrei să vii să-ți arăt ceva?
Vrei să-mi spui cum a ajuns asta aici?
Chiar ne ameninți să ne-nchizi pentru iarbă în 2016?
O să știi când ameninț, acum întreb doar
cum a ajuns mucul tău lângă mașina mea.
Și dacă știi cumva ce-a pățit cauciucul meu.
- Băieți. - M-ai încuiat, dle polițist.
Îți zic eu cum facem. Descoperă tu asta în stil Agatha Christie,
apoi întoarce-te și zi cine a făcut-o.
Până atunci, de ce nu iei mucul ăla și să ți-l vâri în cur?
- Să mi-l vâr în cur? - Da, chiar acolo.
Lasă-mă o clipă să-mi dau scula la o parte.
Ce zici dacă vorbesc cu asistenta ta maternală?
Să vedem ce părere are că-mi ia cauciucuri noi.
De ce crezi că-s în plasament?
Îmi încercam norocul.
Să-ți spun ceva.
Nu pot să te ajut cu cauciucul.
Dar te ajut să rezolvi cazul farului spart.
Nu, Taylor!
Taylor, oprește-te!
Să te ia naiba!
Chiar te aștepți să cred că ai doar un opt și un nouă?
Cu sec pe primele patru cărți?
Minciuni. Pariez tot.
Miza e de 19.000.
Domnule.
Sec.
E o chintă la zece.
Trei șeptari. Chinta îi bate.
Prima lecție de poker: dacă nu cumva e o cacealma,
nu face un pariu care poate fi plătit doar de mâinile care te bat.
A doua lecție:
plătești fraieri care așteaptă o carte și dau lovitura la ultima.
Dacă vrei să renunț, amice, trebuie să pariezi mai mult.
- Nu sunt amicul tău. - Totuși, mi-ai dat atâția bani!
Îl ții prin preajmă ca să poți da din gură,
să nu-ți fie frică să fii snopit?
- Până acum a mers. - Da.
Doar că toți ne lăsăm armele la ușă.
Dar dacă se întâmplă ceva aici?
Corp la corp,
îl rup în bătaie
pe orice fătălău împuțit.
Calmează-te.
De ce nu te duci la o plimbare, Hector?
La dracu' cu asta. Sunt bine.
Mi-am rănit spatele azi la sală.
Pot să te conduc afară, dar nu e obligatoriu.
Domnule Mukherjee, îmi cer scuze pentru comportamentul lui.
Promit că nu se va mai întâmpla. O să vorbesc cu el.
Doamnelor și domnilor, îmi cer scuze pentru întrerupere.
Ce ți-am zis despre limbajul ăla de cartier aici?
Nenorocitul mă seacă.
Nu-ți dă dreptul să te porți așa în sala mea.
Ai dreptate, omule. E greșeala mea.
Bun, deci s-a rezolvat. Am cuvântul tău.
Rezolvat?
Nu s-a rezolvat niciun rahat!
Dar îți promit că mă ocup afară.
Nu.
Cum adică, „nu”?
Vrei să împuști pe cineva de fiecare dată când pierzi jalnic?
Atunci, întoarce-te la zaruri pe alee, cu tovarășii tăi.
Îmi pare rău, Vince. Te respect. Îți respect locul.
Dar, dacă ții prea mult în tine stresul, putrezește înăuntru.
Așa că o să mă răzbun pe nenorocitul ăla de indian.
Nu poate sta aici la nesfârșit.
Ce-ar fi să stai tu aici la nesfârșit?
Ce-ar fi dacă n-ai părăsi niciodată încăperea asta?
Pleacă naibii de-aici.
Dacă un cretin îți sparge farul, n-ai dreptul să-i spargi fața.
Noroc că e o lepădătură cunoscută.
Doar că nu știm dacă n-au filmat cumva cu telefonul.
Ascultă-l pe bunul tău prieten, Bo.
Ai încasat multiple lovituri la cap în timpul altercației, da?
Reprezentatul de sindicat te sfătuiește să nu declari nimic
până când nu confirmăm că funcțiile cognitive sunt normale.
Și tu ai fost lovit în cap?
A încercat să mă tragă, i-am tras una.
Nu contează cine l-a lovit.
Tot ce contează e că nu poate fi
interogat până când nu suntem siguri că e compos mentis.
Uite, n-am nevoie de remorcare.
În niciun caz nu te urci la volanul acelei mașini.
Te-ar pune să sufli în fiolă.
Pot să schimb eu cauciucul și să iau mașina.
Nimeni nu schimbă cauciucul
și nimeni nu șterge vreo pată de pe acea prețioasă moștenire auto
până nu se consemnează toate daunele.
Cheile?
E timpul să pleci.
Se trezesc copiii. Nu vreau să fie confuzi.
Nici eu nu vreau să fiu confuz.
N-ai vrea să se trezească și să te găsească aici
când știu că nu mai locuiești aici.
Și dacă ar fi așa?
- Așa, ce? - Dacă aș locui aici.
- Din nou. - Îți bați joc de mine?
Nu, am presupus că noaptea trecută a indicat
o înmuiere a sentimentelor.
Noaptea trecută a indicat că ai venit când dormeau copiii și m-ai îmbătat.
Amândoi ne-am îmbătat.
Dacă am cedat o dată farmecului tău discutabil...
Tu m-ai sunat.
O decizie de care sunt tot mai mândră.
Nu uita ce ziceai.
Ce naiba le zic bunicii, bunicului... la naiba!
De ce trebuie să le spui ceva? Ei nu știu.
Nu crezi că vor afla?
Prima întrebare când intri pe ușă va fi:
„Unde naiba ai fost toată noaptea?”
Bine.
Ne-am îmbătat mangă, da?
Am decis să dormim la mine acasă și ne-am trezit
cu o mahmureală de toată frumusețea.
Te așteaptă la birou azi, nu?
Da, Julia are zi liberă. Da.
Iei un taxi.
E o stație peste drum.
Spune-le că eu mai dorm.
- Bine? - Bine.
Da, știu că ai spus că este ultima dată, dar uite...
îți ies bani.
Nu știu. Cel puțin zece mii.
Pot să... pe aici, da.
- Neața! - Salut.
Mami, ghici ce? Lui tati i-a fost așa dor de noi
că ne-a făcut și clătite în drum spre serviciu.
Ce frumos din partea lui!
Am zis că am venit să te văd pe tine.
Clătitele au fost ideea lui Fenna.
Vrei și tu, mamă?
Cum aș putea să refuz?
Nu poți.
N-ar trebui.
Am ajutat cu bananele.
Chiar?
Și cu spartul ouălor.
Uau!
Doamne, unde arde?
Mă așteaptă un taxi.
Da, am văzut.
Cred că ai avut o noapte pe cinste.
- Băieții, iar împreună. - Trebuie să plec, scuze.
De ce ai plecat de aici?
Mama m-a luat, n-am plecat eu.
Da, dar de ce?
Părea că sunteți așa fericiți aici,
- ... toți împreună... - Nu știu, nu mi-a zis.
N-ai întrebat niciodată?
Mi s-a părut că nu vrea să vorbească despre asta. Scuze.
Chestia pe care ai făcut-o aseară. Luatul portofelului.
- Crezi că mă poți învăța? - Te învățam
să nu-mi umbli în lucruri.
GARANTARE CAUȚIUNI
Nu puteai să spui că e un fals?
Când mă întreba de ce un adult are un buletin fals?
Ce-i ziceam? Că sunt agent secret?
E agent de poliție.
E psihopat.
Îl puteai folosi în munca de asigurare.
- Asta nu-i rău. - Mersi.
Dar când bagă „Marius Josipovic” în baza de date?
Da, ai dreptate. Ești terminat.
Dar nu asta e problema ta.
Ci că nu mi-ai spus că faptul că te-am acoperit
cu dl Succes îmi pune familia în bătaia puștii
unui gangster fost-polițist și a unui psihopat actual polițist
în căutare de răzbunare fiindcă i-ai scos ochiul.
Nu și-a pierdut ochiul.
O să ajungă la mine mai devreme sau mai târziu.
Tu știi că,
oricât de supărată foc aș fi pe tine și chiar sunt,
n-aș vrea niciodată să pățești ceva, bine?
Nu, dacă apar...
Le spui tot ce știi despre cum să mă găsească, înțelegi?
Vince e un om periculos, dar nu e nebun.
Dacă nu-i stai în cale, n-are motiv să vă facă rău ție sau familiei tale.
Te ajut să intri în seif. Îmi garantezi zece.
Chiar dacă e ca seiful lui Al Capone?
Dacă e gol, de unde să-ți dau zece mii de dolari?
Din următorul seif.
Pe bune. Fie îmi garantezi zece, fie mă-ntorc în White Plains.
Nu ți se pare ciudat că îi ceri unui escroc condamnat
să-ți dea cuvântul de onoare?
Ai fost condamnat pentru spargere de bancă.
Promite-mi.
Bine.
Deci,
aștept ca bunica să iasă la turele ei zilnice.
Intru, îi cer bunicului o cauțiune pentru...
Preston James Collins al III-lea.
- El fiind? - Din registrul de arestări de ieri.
Bun, îi cer bunicului o cauțiune pentru Preston.
Garanția mea este acest rahat,
a cărei valoare o confirmi pe baza cunoștințelor tale.
Doar că e o bijuterie de familie prețuită...
Are mare valoare sentimentală, dacă e s-o las,
trebuie să văd cu ochii mei că e încuiată în seif.
- Da. - Crezi că
o să iasă mai bine dacă îi scot eticheta pe care scrie „15 dolari”?
Fii mai îngăduitoare. Bun. Doamne!
Presupunând că crede toate astea,
deschide seiful să-mi pună bijuteria, cum naiba
să-l golim dacă el stă chiar acolo?
Nu trebuie să-l golim, doar să schimbăm cutiile.
Chiar dacă nu te vede c-o iei, cum să nu vadă că a dispărut?
Fiindcă o schimb, uite.
N-o să observe diferența.
- O să fie prea distras. - De?
De femeia care cade pe jos.
- Rahat! - Mereu așa ți-ai câștigat pâinea.
Bine?
Frank Winslow, Manhattan North.
Narcotice și Moravuri.
Cu ce te pot ajuta, mai exact?
Marius Josipovic.
Va trebui să fii mai specific de atât.
Numele lui a apărut într-o investigație.
La Narcotice sau Moravuri?
Stai liniștit. Nu e suspect.
Doar un fost asociat al unor oameni cheie.
Dacă unul dintre ai mei e implicat într-o infracțiune,
- ... procedura prevede... - N-aș spune că e implicat.
Atunci ce ai spune?
Cred că am pornit-o pe picior greșit.
O să mă învinuiesc pe mine pentru asta.
Departamentul m-a trimis odată la psihiatru. A zis că eman ostilitate.
Am auzit că ai fost pușcaș marin.
Nu.
Poftim?
Stai, nu există „fost pușcaș marin”.
Da. Jumătate dintre băieții din echipa mea sunt pușcași marini, deci...
Se înrolează imediat ce termină serviciul activ.
Te-ai gândit vreodată să faci asta?
M-am gândit.
Am făcut și un semestru întreg ca postliceală
în justiție penală la Duchess Community.
Se pare că munca socială mă motivează mai mult.
Important e că suntem de aceeași parte.
Da? Și care-i partea asta?
Aplicarea legii?
Nu, aici nu sunt de acord cu tine.
Cum adică?
Eu nu aplic, frate. Eu dau putere.
Le dai putere acestor foști condamnați de rahat ca să facă ce?
Să fie cea mai bună variantă a lor.
Vreau doar adresa unde stă.
Uite, detective. Ai întrebări pentru dl Josepovich?
Scrie-le. Mă asigur că le primește.
Pentru orice altceva, întoarce-te cu un mandat.
Cred că glumești!
Meditezi?
Nu.
Păcat.
Prietenul tău e acuzat că și-a călcat cu mașina vărul.
Scuze că întreb...
ACUZARE INFRACȚIUNE AUTO
... dar, din curiozitate, cum v-ați cunoscut?
Tu și domnul Collins.
Lucram la un club de striptease din Orlando.
Chelneriță, mersi frumos.
Prest era agent de pază, avea grijă de fete,
chestii de-astea.
Era singurul băiat cu care am putut vorbi.
Îmi pare rău.
După atacul cerebral, uneori,
îmi simt degetele de parcă ar fi ale altcuiva.
- Mă duc la... - Dați-ne 30 de minute.
E ridicol! Eu am...
- Îți fac rost de zece mii. - Chiar nu poți s-ajungi la mașină?
E în lotul sechestrat, Katie.
Lotul sechestrat. Cu sârmă ghimpată, camere de securitate,
- ... o groază de polițiști! - Deci fugi?
Ai rucsacul înăuntru, nu?
Bagă-l în portbagaj, te duc la gară.
Ce mai stai pe gânduri?
Tu ai zis-o. Ești descoperit aici.
Ce dacă nu poți să mergi în oraș?
Mergi spre vest, spre sud.
Mereu cazi în picioare.
Și cu Eddie cum rămâne?
Nu mai rău decât cum e acum.
Ai zis că lui Vince ăsta îi place de el.
- Toți îl plac. - Marius...
Katie!
Tu de câte ori ai luat-o de la capăt?
Nu știu. De cinci ori.
Șase. Dacă pui la socoteală când am fugit două săptămâni în Tunica, la 17 ani.
- O să-ți dau cele zece mii. - Da.
N-ai putut s-o aduci înapoi, nu?
Îmi pare rău.
Nu e vina ta.
Cu toții uităm lucruri uneori.
Nu. Cifrul era o combinație a zilelor de naștere ale fetelor.
Îmi amintesc ziua în care l-am ales. Nici gând să uit asta.
Poate ai greșit ordinea.
N-am uitat!
Poate s-a resetat accidental.
Bunicule, e un dispozitiv de blocare cu trei roți.
Ca să-l resetezi,
trebuie să vină un reprezentant al producătorului cu o cheie de schimb.
Ai văzut așa ceva la asigurări?
Tot timpul. Da.
E vreo șansă să spargi unul?
DESCHIDERI ÎNCUIETORI A.J.
- Alo? A.J. - Marius?
Ea mi-a spus că e prea riscant să vorbim direct.
Nu sun pentru aia.
Sun legat de slujba ta de zi.
Cât de repede poți ajunge în Bridgeport?
La ora asta, o oră și un sfert, poate mai puțin.
Ascultă, am un pont.
Se transformă în dovleac la ora 16.30 sau 17.00.
Seiful e un Excelsior seria 500.
Primești zece mii.
Peste partea care o să-mi iasă din planul Turcul?
Ți-am zis, n-are legătură.
În regulă, mă bag.
Pur și simplu?
Zece mii. De ce nu?
Sincer, după ce s-a întâmplat cu Charlie,
mă mir că te mai bagi în ceva cu mine.
Pentru Charlie am venit.
Știi ce vreau să spun.
Am ezitat, nu te mint.
Am decis că, dacă ea nu te învinovățește, de ce aș face-o eu?
Apreciez asta, A.J. Mulțumesc.
Sunt la Bernhardt Bail Bonds, pe Gold Street. Lângă tribunal, da?
Bine. Trebuie să știu ceva?
Da. Mă cheamă Pete Murphy.
Sunt un investigator de asigurări. Așa ne-am cunoscut.
Presupun că e credibil. Altceva?
Ai mimat vreodată o criză convulsivă?
„Mătușă Carly, doar bebelușii dorm ziua.”
Mersi că ai pus-o la culcare.
A fost Lance aici aseară.
Adică a trecut în vizită?
Adică a petrecut noaptea aici.
Doamne! Julia, am vorbit despre asta.
De ce nu sărim peste partea în care sora mea de 16 ani îmi dă sfaturi sexuale?
Dacă nu vrei să vorbești, de ce mi-ai spus?
Ellen l-a văzut plecând, s-ar putea să menționeze.
V-ați tras-o?
- Carly? - L-ai pus să-l împacheteze?
Nu vorbim despre asta.
Încerc doar să mă asigur că te protejezi.
La educația sexuală ne arată niște poze îngrozitoare...
Lance e-n regulă.
Doamne, sper că e-n regulă.
Se mai vede cu târfa aia mincinoasă, Tricia?
Nu știu.
Poate.
Tot primea mesaje și le ascundea de mine.
Pete și Taylor au avut o noapte pe cinste.
De ce, ce-ai auzit?
Doar că Pete n-a dormit acasă.
Poate s-a dus cu o fată. E drăguț.
E vărul nostru!
S-a făcut așa cum credeai?
Când mi-l imaginam ca adult, n-aș fi bănuit
că-și va petrece adolescența singur, cu nebuna mătușă Maggie.
Mătușa Maggie era nebună?
E greu să fac diferența între amintiri și reconstituiri, dar...
În ce sens „reconstituiri”?
Am petrecut mult timp încercând să reconstitui chestii despre părinți,
dar cum nimeni din familie nu vorbește despre nimic,
nu prea am material.
Imediat după ce mama și tata...
am găsit niște scrisori.
Nu pot spune că le-am găsit. Le-am salvat din gunoi.
Audrey le-a găsit printre lucrurile mamei...
Julia! Ce scria în scrisori?
Se pare că, după ce a plecat mătușa Maggie, ea și mama au păstrat legătura.
O vreme, câteva luni.
Nu pot să cred că abia acum îmi spui asta!
Nu-s așa mare lucru.
Am doar scrisorile lui Maggie, nu și pe cele trimise de mama.
Încerca s-o convingă să se întoarcă,
să se împace cu Audrey. E destul de trist.
Oricum, vreau să le citesc.
Fă-ne amândurora o favoare. Asigură-te că Audrey nu le vede.
Da, bine.
Bună! Tot eu sunt. Am nevoie să mă suni înapoi.
Înțeleg complet că întârzierea nu e...
Că se datorează unor circumstanțe în afara...
în afara controlului oricui, dar nu pot să mai stau
în nebunia asta, dau cu dreapta ce iau cu stânga. Dacă e vreo cale...
Ne pare rău. Mesageria e plină.
Nepotul meu zice că e o joacă de copii pentru tine.
Zice că poți să-l spargi și-n somn.
Deși nu-mi stă în fire să mă laud singur...
Bo Lockley?
Otto! A trecut ceva vreme.
Da. E totul în regulă?
Totul e bine. Vreau doar să-l iau pe Pete.
Nu m-am născut ieri, Bo.
Dacă Taylor a pățit ceva, vreau să-mi spui imediat.
Nu, jur, Otto. Nimic de genul ăsta. Taylor e bine.
Mi-a cerut doar să-l iau pe Pete
și să-l duc până la secție.
Tocmai ce făceam ceva.
De ce să nu-l duc eu când terminăm?
Nu cred că poate aștepta.
Bine.
OK, Keri Russell, păstrează-ți secretele. Nici nu vreau să știu.
Ascultă. Știi ce-am vorbit aseară?
Situația ta?
Da.
Așa sunt implicat și eu, ți-aș fi zis aseară,
dar ea are atât de mut de pierdut și...
În fine, telefonul ei e-n mașina mea, da?
Dacă află cineva...
Mă interoghează la greu acolo în spate.
Bo a zis că dacă mă apropii de lotul sechestrat
o să-mi smulgă plămânii și-o să se cace în gaură.
Nu pot să-i pun pe ei să mi-l aducă, fiindcă o cunosc
și îi cunosc soțul
și o să i-l recunoască
pentru că zici că-i al lui Liberace.
Vrei să merg la mașina ta și să aduc telefonul iubitei tale?
Ești de acord?
Da.
„Aseară, i-am zis, în sfârșit, lui Pete ce s-a întâmplat,
„de ce am plecat.”
„Aseară, i-am zis, în sfârșit, lui Pete.”
Hei, cum merge?
Am avut niște obstacole.
Da?
Nemernicul ăsta bătrân e mult mai sigur decât credeam.
Stai! Poate... Da!
Ia te uită!
Gata?
Ce naiba?
Ce?
Rahat!
Doamne! Să fiu al dracu'!
Dacă omul zice să te aduc, te aduc.
Ziceam doar. Dacă mă așteaptă ceva,
n-ar strica o mică avertizare.
Ține ușa.
O duci pe doamna undeva?
Doamna stă aici. Vince vrea să aduc doctorul.
E cineva rănit?
Am o vecină care mă ajută din când în când.
Când vrei să te distrezi?
Are 75 de ani! Are grijă de Hush Puppy când întârzii.
Oricum, mi-a spus despre telefonul pe care l-ai dat ieri
de pe acoperiș după ce ai scăpat din cătușele mele.
Ea ți-a zis ție, tu i-ai zis lui Vince. Minunat!
Da. Și eu, care-am crezut
că n-o să mă torni.
Ce tot zici, prostule? Omul îmi plătește facturile.
Tu-mi mănânci mâncarea, te caci în baia mea. Haide.
Hai, omule!
V-am zis că nu-l aduc pe Hush Puppy.
Știți de când nu i-a mai scăpat din greșeală?
Dacă puneți foliile de urină
o să creadă că vreți să le marcheze.
- Îi ziceam lui Richard... - Nu te obosi.
Direct după academie,
am fost repartizat în Unitatea de Stabilizare a Cartierului, Brownsville.
Era pe vremea cu Fortul apașilor, mai știți?
Nu vă amintiți. Sunteți prea tineri.
Rata infracționalității în oraș pe atunci era de de patru ori mai mare decât acum.
Într-o seară, patrulam cu instructorul.
Un polițist negru dur, pe nume Lonnie Churchill.
Lonnie putea fi fratele mai mare al lui Marvin Hagler.
Deci, într-o seară, suntem acolo. Ne sună prin radio
că e un jaf într-o bodegă.
Deci băgăm sirena și ajungem exact când infractorul ieșea din local.
Înainte să apucăm să oprim, bum!
Trage un foc spre noi.
Ce dracu'?
Știi? Doar unul.
Nu ne-a nimerit nici pe departe
și nici nu cred că intenționa, și totuși.
În fine, se uită la Lonnie și, practic, se cacă pe el.
Aruncă arma de parcă ardea.
Până la urmă, infractorul ăsta era doar un puști.
L-am prins de câteva ori, stând de șase la colțurile unde se vindeau droguri,
îl plesneam puțin și-l lăsam să plece cu un avertisment.
„Să nu cumva să te mai prindem în cartierul ăsta.”
Rahaturi de-astea.
Era altceva.
Puștiul ăsta... îl chema Terrence.
Nu putea avea mai mult de 17 ani.
Genul de puști care zâmbea când îi era frică, știți?
Chiar și când îl altoiam, el zâmbea.
Era culmea!
Și făcea la tine niște ochi mari căprui, de Bambi.
Frate!
În loc să meargă la secție, să-i facă proces verbal,
Lonnie mă pune să conduc pe acele
străzi fantomatice, stil Grandmaster Flash,
cu geamuri sparte și acoperite cu carton,
ziare care zboară pe jos ca mărăcinii, cu putoare de pișat și iarbă.
Deci Lonnie înșfacă puștiul din spatele mașinii,
îl pune la pământ, cu fața în sus. Îi trage brațul, da?
I-l pune între două cărămizi. Și-mi zice să sar pe el.
Cu ambele picioare, cât de tare pot.
Ținta să fie dosul cotului.
Da?
Dacă rupi așa un cot, nu se vindecă niciodată.
Poți și să rupi artera și puștiul și-ar fi pierdut brațul.
Terrence știe asta
și e speriat, zâmbește și se uită la mine cu ochii ăia mari și triști.
Știam și eu, așa că îl trag pe Lonnie deoparte
și-i șoptesc la ureche: „Uite, Lonnie,
„e un puști, da? A făcut o greșeală.
„Cred că e destul de speriat.” Și tot așa.
Lonnie se întoarce spre mine și-mi șoptește:
„Dacă vrei să-i dai puștiului o lecție,
„dacă vrei să-i faci o favoare,
„dă-i ceva prin care să-și amintească de noi.”
Eu... Știți.
Lonnie și-a dat seama că n-o să fac asta.
Nu m-a putut convinge.
Fără un cuvânt, ridică puștiul, îl pune înapoi în spatele mașinii.
Mergem la secție pentru proces verbal. Finalul poveștii, nu?
După șapte, opt ani,
aud despre un detectiv împușcat
la un jaf de droguri la un bloc din Brownsville.
Vinovatul dispăruse.
Când e ucis un polițist, lucrurile se mișcă.
Dar, pe atunci, pierdeam colegi la fiecare câteva săptămâni.
Nu m-am gândit prea mult
până am auzit numele celui care a tras.
A doua zi dimineață,
deschid ușa. Cine era?
Lonnie.
Și mă gândesc... Bine, știu.
Mergem în Queens.
Mergem la priveghiul polițistului mort, ne prezentăm omagiile.
Are dreptate, măcar atât pot face. Am înțeles.
Însă, în loc să mergem în Queens,
Jersey.
Intră pe autostradă și iese la Secaucus.
La început, sunt ușurat,
nu prea voiam să văd văduva îndurerată
și toți copiii plânși cu mucii pe cravate și toate porcăriile astea, deci...
Dar apoi Lonnie iese de pe șosea
și se îndreaptă spre Meadowlands.
Acum...
Nu eram chiar speriat, încă nu.
Dar știam câte cadavre sunt îngropate acolo.
Dar mă gândesc că nu se poate.
Doar n-o să mă mierlească Lonnie, oricât de nervos este.
Doar fiindcă i-am arătat milă unui puști.
Nu se poate.
Dar iese de pe șosea,
iese din mașină și mă duce în niște bălării.
Bălăriile alea sunt mai înalte decât amândoi în unele locuri.
Ne facem drum prin bălării, și, dintr-odată,
se deschide și iată-ne în acest mic luminiș.
Atunci îi văd. Sunt în jur de doisprezece tipi.
Nu au uniforme, dar îți poți da seama
că sunt toți polițiști.
Și toți au lopeți și var nestins
și stau în jurul unei gropi dreptunghiulare
pe care doar ce o terminaseră de săpat.
Mă sperii puțin
și apoi îmi lungesc gâtul într-o parte și văd
un om în genunchi, chiar la marginea gropii.
Nu știu de cât timp îl snopeau,
dar capul îi era atât de umflat că te durea să te uiți.
Și încă îl vedeam uitându-se la mine cu ochii lui triști, doar că acum
se uita doar printr-o mică fisură, pentru că e așa umflat.
Încă avea acel zâmbet nervos.
Doar că nu-i mai vedeam dinții din cauza sângelui.
Și simțeam cum se uită toți acei polițiști la mine,
perforându-mi o gaură în cap.
Nu știu ce naiba le spusese Lonnie, dar
Lonnie îmi apasă un pistol în palmă.
Și mă uit la chestia aia și n-are nicio serie pe mâner. De ce?
Pentru că, de-ndată ce se termină,
o să ajungă în groapă împreună cu nenorocitul ăla.
Și varul nestins urma să șteargă orice amprente, deci...
În fine, îmi pune arma în mână,
se uită la Terrence în genunchi, tremurând de frică.
Cu fața umflată, se uită la noi, sperând că nu va fi ucis.
Iar Lonnie vine la mine
și-mi șoptește la ureche:
„Bine, ticălosule, tu ai stricat, tu plătești.”
- Vince, uite, nu voiam... - Nu, Eddie.
E cel mai bine pentru tine să nu spui nimic acum.
Alo?
Conform calculelor mele,
ca să fim în grafic cu termenul limită,
ar trebui să ai cam șaizeci de mii în clipa asta.
Ce faci? Ai sunat să-ți bați joc de mine?
Vrei să-ți răsucești puțin mustața?
Nu, te sun pentru că Eddie are nevoie să audă vocea fratelui său acum.
Adu cleștele.
Ce? Nu, așteaptă,
hei, Vince! Așteaptă, Vince, așteaptă, nu!
Dați-mi drumul! Nu faceți asta! Opriți-vă! Nu!
Nu, te rog! Vince, oprește!
Vince, ți-am spus că mă ocup eu de asta.
Nu!
Marius, mă mai auzi?
Vince, ascultă-mă.
Ai petrecut ani de zile construindu-ți reputația de om de cuvânt.
Dacă se află că ai început
să-i tai degetele înainte de finalul săptămânii,
toate au fost degeaba. Mă auzi?
Vince, te implor.
Apreciez asta, Marius, dar asta e între mine și Eddie.
- Vino o clipă. - Hei!
Vince, mă vrei? Uite-mă!
E prea târziu pentru asta, Marius.
Dacă vrei să-ți ajuți fratele, distrage-i atenția.
Nu! Marius, fă-l să se oprească!
Mi-e frică! Te rog, Marius! Te rog, oprește-te!
Tu ai stricat, tu plătești.
Fă-l să se oprească! Marius, te rog, nu,
te rog, Marius, mi-e frică. Te rog, spune-i! Fă-l să înceteze!
Eddie, ascultă-mă.
Îți amintești când ai împlinit nouă ani?
Te-am dus să te dai în montagne russe în Coney Island
și a trebuit să ne furișăm pe lângă casier, fiindcă erai prea mic.
Când ne pregăteam de prima urcare,
mai știi ce mi-ai spus?
Eddie, ce mi-ai spus?
Am spus că mi-e frică.
Și ce ți-am spus eu?
Să-mi pun capul pe pieptul tău,
să închid ochii,
că îți va fi ție frică pentru amândoi.
Marius?
Mi-e frică.
Subtitrarea: Iulia Rolle ă pentru amândoi.