POLIGON DE TIR JEFUIT SUB AMENINȚAREA ARMEI
Minunat!
Întâi, soția îmi spune că a pierdut tot. Acum, nepotul meu îmi zice
că nu e decât un escroc ordinar.
De-asta l-ai adus pe expertul în seifuri? Să ne jefuiască?
Nu.
Nu, încercam să te ajut.
Încă vă pot ajuta.
Chiar?
Einsteinul care a vrut să jefuiască un poligon de tir?
A fost intenționat.
Mă urmăreau niște tipi răi și singura scăpare era să fiu arestat.
- Să ne facem griji din cauza lor? - Nu. Nu au aflat cine sunt.
Foloseam un nume fals, Marius Josipovic.
Josi... Ce fel de nume e ăsta?
E polonez.
Ai zis că ne poți ajuta.
Lance ți-a spus de o prietenă, nu?
Victoria Jemmett. A zis că a fost o clientă.
El ți-a zis că ea avea o oportunitate imobiliară,
dar că nu putea să profite fiindcă nu avea banii, nu-i așa?
Lance a zis că iubitul ei este în comisia de urbanism.
Că Google urma să deschidă un super-campus în afara Bridgeportului
și că valoarea proprietății din jur urma să explodeze.
Lucrezi cu infractori în fiecare zi. Cum ai putut pune botul?
Pentru că am fost plătită. Ți-am spus.
Am pus zece mii și peste cinci zile am primit cincisprezece.
Banii făcuți ușor sunt momeala.
I-ai zis lui Lance că dacă apare altă ocazie
să te anunțe imediat. Cât a așteptat? Două săptămâni?
Trei. Același tip de afacere.
Dar mai mare, nu?
Da, mult mai mare. Mult.
Lance a zis că iubitul Victoriei a aflat de proprietate și că era îngrozit
că va fi acuzat de tranzacționare din interior, fiindcă i-a dat informația.
Atunci ea trebuia să vândă proprietățile rapid.
A zis că mai erau și alți investitori interesați,
dar, pentru că ai ajutat-o înainte,
a apelat întâi la tine, nu?
Când o spui așa, e atât de evident! Doamne!
Se numește „Prizonierul spaniol”. E o veche escrocherie.
Același lucru mi s-a întâmplat și mie.
Mereu e un termen foarte scurt.
Aveam doar o zi să fac rost de 175.000.
Deci, am luat banii lui Dockery,
în numerar din seif,
și am amanetat o parte din garanție ca să completez suma.
Ce dracu'! Iisuse, Audrey!
- Ai zis că mi-ai zis tot! - N-am vrut să te supăr.
Ai amanetat garanția? Cum ai putut să faci așa ceva?
Pentru că Lance a zis că vine cu mine.
Că era o șansă prea mare să fie irosită.
Asta e o trădare a tot!
E o trădare a căsniciei noastre!
E o trădare a afacerii noastre!
Era o șansă de a recupera.
Poate chiar de a fi pe plus.
Cu facturile tale medicale și afacerea care abia rezistă,
- ... n-am știut ce să fac. - Nu știam că sunt o povară.
Otto, îmi pare rău!
În două zile... Audrey, două!
Dockery o să vină după banii lui. Și n-o să-i avem.
Bunicule...
Nu vreau să aud o vorbă de la tine!
La dracu'! A sosit...
A sosit ieri cecul cu compensația finală Agent Orange.
Cred că mă duc să-l încasez chiar acum.
Crezi că 5.000 de dolari o să ajute?
- Unde te duci? - Mă duc la muncă.
Câtă vreme încă mai avem o afacere.
Ce-o să ne facem?
O să vă primiți banii înapoi.
PETE IMPOSTORUL
Chayton, ce mai faci?
M-am gândit la vizita ta de ieri.
Când mi-ai zis să fug.
Ceva nu era în regulă.
- Eu doar... - Te îngrijeai de tatăl meu.
Ca să-i fii prieten.
Ca să-l cruți de durerea de a-și vedea fiul închis.
Dar când l-ai mai văzut pe tata, înainte de ziua de ieri?
- Simt că m-ai mințit. - În legătură cu ce?
Cu motivul pentru care vrei să plec.
Eu fug din oraș, tu păstrezi banii.
- Ar fi o prostie! - Da, ar fi.
Martorul n-o să apară luni sau marți, sau în altă zi.
După audierea de luni, de la tribunal, o să mă întorc.
Banii să fie pregătiți.
De ce? Fiindcă verișoara mea îngeraș, Carly, e diavolul în persoană.
Ea i-a spus lui Audrey.
Se pare că a vorbit și cu Taylor despre mine.
Atunci, ai o fisură majoră în baraj, Marius.
Polițistul ăla o să introducă numele lui Pete
mai devreme, mai degrabă decât mai târziu. Și n-o să apară fața ta, nu?
Dacă se află adevărul, o să fie un rahat imens
care-ți va pune capac, pentru că te-ntorci la închisoare.
Iar Eddie își poate lua adio de la degete.
Deci, nu... Ce să fac? Nu știu ce să fac.
Ei bine, am o idee,
dar n-o să-ți placă.
Ce, Porter? Vrei să vorbesc cu... Nu vrea să aibă de-a face cu mine.
Spune-i ce facem.
Dar el e schimbat.
Nu înțeleg.
Poate că nu, dar...
știe cum să găsească persoana care-ți trebuie.
Există patru pași pentru acest truc.
Patru. Am nevoie de un voluntar.
Wallace. Vino, Wallace.
Wallace, dnelor și dlor.
- Wallace. - Mă cheamă Wally.
Wally!
Mă bucur să lucrez cu tine, Wally!
Vă rog, dnelor și dlor.
Bun, cum ziceam, sunt patru pași pentru acest truc.
Pasul numărul unu:
turnăm laptele în pahar.
Așa, uitați!
Următorul pas:
pune cărțile peste lapte.
Pasul numărul trei:
punem paharul cu lapte
pe capul lui Wally.
Așa! Da, e-n regulă, ușurel.
Pasul numărul patru.
Pasul numărul patru este...
tragerea cărților.
Să vedem!
Da, aplaudați-l!
Bravo, Wally!
Hai să te curăț. Bravo!
Porter!
Sunt Marius.
Nu mă mai știi?
Sunt fostul tău elev.
Marius?
Da, mi-ai zis că ăsta e primul truc pe care l-ai învățat.
Acum ajung la jumătatea numărului și nu pot să-l termin.
- Încă te pricepi. - Chiar așa?
Să vedem.
Nu-mi amintesc escrocheriile scurte, darămite cele lungi.
Am ajuns să fur mărunțișuri de la azilurile de bătrâni.
- Da, dar arăți fantastic. - Iar tu ești un bun mincinos.
Spune-mi... Nu-mi place să te întreb asta,
dar, știi... treburile nu-mi merg prea bine și...
Mă întrebam dacă cumva ai putea...
Da, uite, am o bancnotă de douăzeci.
Cum ai zis că te cheamă?
Nu e important.
Doar un vechi prieten.
Mulțumesc.
Frumos Rolex.
Vreun nepot o să-ți simtă lipsa.
Bună pradă!
Chiar am învățat de la cel mai bun.
Aia e cartea mea de vizită.
Ți-am aflat adresa după numărul de telefon.
Ce vrei? Îți vrei înapoi bancnota de douăzeci?
Nu ți-am dat una de douăzeci.
Nu fac nimic diferit de asistente.
Doar că o fac mai bine, asta-i tot.
- N-am venit să judec. - Dar pentru ceva ai venit.
Caut un hacker.
Trebuie să intru în baza de date a unei închisori.
Asta face mai mult de douăzeci.
Nu pricepi, nu-i așa?
Nu vreau să te ajut.
Niciodată.
Charlie...
N-ai dreptul să spui nimic despre Charlie!
Noi învârteam escrocherii când tu sugeai lapte
din țâța alterată de heroină a mamei tale.
Nimic nu m-a făcut mai bucuros decât când mi-a cerut să-i spun „frate”.
Eu? Nimic.
Iar tu? Tu i-ai băgat gloanțele alea în piept.
Dacă ai de gând să stai acolo și să faci ceva productiv, asumă-ți.
Asumă-ți!
Vrem să-l prindem pe tipul care l-a ucis pe Charlie.
Dacă nu fac o schimbare într-un anumit registru,
întregul plan pică.
Nu sunt interesat de Liga Justiției cu tine în frunte.
Nici altcineva nu cred că ar fi.
Joseph a acceptat. La fel și Marjorie.
- Aiureli! - Sun-o, chiar acum.
Sun-o. A fost ideea ei.
Facem Turcul.
Nu sunt piese în mișcare.
Acum sunt sigur că sunt aiureli.
O să facă Turcul!
- Doamne! - Porter?
Avem nevoie de ajutorul tău!
Hei, ți-ai luat echipamentul?
- Ce? - Nu-mi place că n-ai barbă.
Îmi place când ești păros, ca un pădurar.
Știi ce? Te iubesc.
- Și eu te iubesc. - Arată-i ce poți echipei adverse!
- Da. - Așa!
Venim să te luăm din fața clădirii, da?
- Ți-ai luat sticla de apă? - Da.
Fă-i praf!
Hei!
Care-i codul nostru?
Blegii trag pe roți, cei puternici cară.
Unde e Moe?
Pentru Dumnezeu, Moe, de ce nu ți-ai pus biroul la parter?
Locotenente Bernhardt!
Mă bucur să te văd, Sole.
- Da. Ce mai faci, Moe? - Știi tu...
Am grijă la ce mănânc, fac sport.
Chiar voiam să zic că arăți suplu.
Du-te naibii, bătrâne!
Deci, ce se întâmplă?
Trebuie să găsesc pe cineva care „zugrăvește case”.
Îmi ceri un lucru serios, Sole.
Păi... știu asta.
Dar cer.
Aș vrea să te ajut. Dar nu mai am legăturile alea.
- Asta e vrăjeală, o știi și tu. - Otto.
L-am scos pe cauțiune pe frate-tu.
A fost prins cu 12 pistoale-mitralieră MP5 complet automate.
O să-mi spui că erau destinate unui orfelinat?
Hei,
știi că eu colecționez suveniruri militare.
Acum doi ani, am pus mâna
pe o proclamație originală din 1916 emisă
de către voluntarii irlandezi din Armata Cetățenilor Irlandezi
în timpul rebeliunii de Paști.
Ți-am zis că e un exemplar original, semnat de Patrick Pearse?
Fă asta pentru mine și e a ta.
Salut, eu sunt Taylor.
Aveți o cameră în față.
Știi dacă acoperă și barul Bruno's?
Da, îl acoperă.
Bun. Uite,
am intrat într-o mică...
o mică ceartă cu niște imbecili acum câteva seri.
Polițiștilor le ia o veșnicie.
Știi dacă pot să obțin o copie a filmărilor?
Desigur.
Da! Ar fi grozav.
Bine, deci...
- Cum o obțin? - Stai să mă gândesc.
Poți să sugi o pinga
și apoi să te întorci. Apoi primești filmarea.
„Pinga” înseamnă sculă.
Știi ce înseamnă asta?
Sigur, înseamnă că nu ai astâmpăr.
Ce?
Socio, Avon e prieten cu mine.
Știu că a făcut plângere împotriva ta.
Ești suspendat, deci insigna aia nu face doi bani.
Așa că ia-ți țoalele civile de aici și cară-te.
Ai face bine să ai grijă cum vorbești.
Poate tu ar trebui să faci asta.
Mi-au zis că numărul de deținut al lui Pete a fost schimbat.
Au zis că nu pot face nimic fără noul lui număr.
Parcă ai zis că sunt buni.
Pe cât de buni pot fi letonii.
Motivul pentru care ți-am cerut asta,
nu că m-aș îndoi de abilitățile tale, dar...
Nu cred pe nimeni doar pe cuvânt de onoare.
Cum o să descoperi dacă Mukherjee trișează?
Nu știu.
Dar e nevoie de un trișor...
să descopere...
un alt trișor.
Unde e asul?
Deasupra pachetului.
Le-ai împărțit de jos.
Bun. Bine, încă una.
Ce-am făcut?
Uită-te la mâna ta.
- E bine. - O să controlez masa.
O să-i dau lui Mukherjee ce cărți vreau eu.
- Să vedem ce joacă. - Nu.
Asta ne face pe noi trișori. Nu.
Dă-i cărțile normal, da? Descoperă înșelăciunea. Asta-i tot.
Nimic complicat.
- E bun. - Da.
Sper ca Marius să facă rost de bani în două zile.
N-aș vrea să stric mâinile alea.
Amanda. I-am zis să fie în față.
E-n regulă, mă duc eu după ea.
Pa, Sarah!
Stai așa.
Trebuie să vorbesc cu tine.
Deci ai lăsat-o să plece așa, cu un bărbat?
Amanda?
- Bună, iubito. - Bună.
- Ce faci? - Bine.
- Avem probleme? - Nu, sigur că nu.
Nu, scumpo, trebuie doar să...
Trebuie să vorbim cu domnul detectiv.
Poți să termini în camera ta?
- Da - Mersi, scumpo.
Nenorocitule!
Asta este despre Marius, nu despre familia ta.
A devenit despre familia mea
- ... când mi-ai luat fata. - Oprește-te.
Dacă nu aveai arma aia,
ți-aș băga ochiul futut în craniu.
Scumpule, Amanda...
Amanda e bine. Uită-te la mine. E bine. Da? E bine.
Ce vrei?
Să mă ajuți să-l prind pe Marius.
- Nu e un tip bun. - Nu știm unde e.
Soția ta știe.
- Ba nu. - Dacă mă duce la el,
n-o să mă mai vedeți.
Pot să-ți dau adresa lui, da?
Nu. Prea multe variabile.
Adresă greșită, îl suni și-l avertizezi.
Funcționează doar dacă mă duci tu.
- Nu! - E-n regulă.
- Iubito, nu! - E-n regulă.
Am avut de-a face cu lucruri mai rele.
Poftim! Toată lumea câștigă.
O să am nevoie de celularele voastre.
- Marius? - Salut!
Sfinte Sisoe! Ce cauți aici?
Am venit la un vechi prieten.
Te duci să-l aduci? Îl cheamă Salty McGee.
Am venit la tine, Pete. Glumesc.
Du-te dracu'!
Uau! Care-i treaba?
La cine stai?
La rude.
Asta-i bine.
- Ce-ai mai făcut? - Bine.
Am găsit un program de reabilitare a tinerilor în Jamaica, Queens.
Mă gândesc să lucrez cu ei.
Pe bune?
Închisoarea te-a schimbat.
Știi tu, stima de sine nu e o linie dreaptă,
e un cerc.
Asta îi învață pe puști.
Majoritatea sunt preadolescenți.
În jur de 11 ani.
Îți amintești anii pubertății, nu?
Categoric.
E un salt important de la zece la 11, nu?
La zece ani te uiți la desene animate.
La 11, puful de pe ouă începe să însemne ceva, nu?
Da.
Chiar că da.
Gata cu petrecerile de aniversare.
- Gata cu tortul. - Păi...
Nu?
Când am împlinit 11 ani, am primit un tort.
- Doar că nu l-am mâncat. - Ce s-a întâmplat?
Ți-am povestit despre mama.
Dar nu poate fi totul roz. Știi?
Uneori, trebuie să încerci să uiți niște lucruri.
Ca vărul meu, Taylor, nu?
Mereu mă desconsidera.
Mă făcea să mă simt ca un rahat, apoi o dădea pe glumă,
ca și cum mă tachina, dar nu.
E un dobitoc.
Odată, eram la un târg.
Intru în toaleta ecologică
și intră și Taylor și o dărâmă.
A expirat timpul.
Asta a fost!
Mersi mult că ai venit, omule.
Da. Care-i numărul tău de deținut?
Pentru ce?
Am vrut să fac o donație la magazinul închisorii.
Să-ți iei niște izmene în plus.
Probabil că ești singurul meu prieten. Știi asta?
Care este?
Da, numărul de deținut al lui Pete este A, E,
nouă, șapte, cinci, cinci.
Zi-le letonilor să treacă la treabă.
Audrey la telefon.
Bună, sunt Lance. Vreau să vii la birou.
Am vești pentru tine.
Vești bune sau proaste?
E mai bine să vii.
Rahat! Fir-ar a naibii!
Bună, bunico.
A sunat exact cum ai zis.
Ce a spus?
Că are vești despre investiție. Să vin la el la birou.
Da. Asta e partea în care îți spune că Victoria a dispărut
și că amândoi ați fost înșelați. Te duci acum încolo?
Nu.
- Unde ești? - Pe șoseaua 58.
N-am putut... Nu știu dacă pot face asta, Pete.
Sigur că poți.
Toată minciuna și înșelatul...
Uite, știu că ești furioasă și speriată.
Dar... folosește asta.
Nu înseamnă să minți.
Sunt atât de... știi...
Acum înțeleg de ce fumează Julia.
Da.
Când îi spunem?
Doar când suntem nevoiți.
O să-i frângă inima și o să mă urască și mai mult.
Da.
- Trebuie să închid. - Bine.
Bunico, cel mai important lucru.
- Da? - Oricât ți-ai dori de mult,
nu-l omorî.
Sper că aici e.
Lucrează și în oraș.
Firmă de garantare a cauțiunii.
- Cauțiuni? Pe bune? - Da.
Nu întreba de Marius Josipovic. Își spune Pete Murphy.
Bună ziua.
E un polițist.
Scuze, tata e în birou. Cu ce vă pot ajuta?
Îl caut pe Pete Murphy.
Nu e aici.
Ai idee unde poate fi?
De ce?
Treabă de poliție.
Pot să văd iar insigna aia?
New York. Aveți voie să vă desfășurați activitatea în Bridgeport?
Lucrez cu o echipă a poliției locale.
Fratele meu e-n poliția locală. Îl pun să vă sune.
Nu, e-n regulă. Trebuie să-l văd pe Pete.
S-ar putea să fi asistat la o infracțiune.
E la biroul firmei de cauțiuni?
Habar n-am. Dar...
îmi puteți da cartea de vizită. Îl pun să vă sune.
Mersi pentru timpul acordat.
Pot să-i spun despre ce e vorba?
Spune-i că e vorba despre un prieten comun, Marius Josipovic.
Puteți să scrieți?
O să uit.
Tocmai ce ai avut un vizitator.
Un detectiv din New York, pe nume Wislow.
De cine a întrebat?
De tine. Te căuta pe tine.
Da, dar ce a zis? A întrebat cu numele meu, Pete?
Da, tu, Pete. Care alt Pete există?
A zis că poate ai asistat la o infracțiune,
dar era ceva la el...
o energie negativă.
Și era o femeie în mașină.
- O femeie? - Da,
nu arăta a polițistă.
Am stat printre ei, îmi dau seama.
A lăsat vreun număr?
- Sau... - Da, mi-a lăsat cartea de vizită.
La naiba!
- Winslow. - Dă-mi-o la telefon.
Nu vorbești cu nimeni în afară de mine.
De unde să știu că e bine?
Poți să mă crezi pe cuvânt, în discuția asta e un singur mincinos.
Ascultă, vreau să fac o înțelegere.
Bine ați venit la emisiune!
Poți să mă iei. Vin eu la tine.
Dar numai acasă la Katie. Dacă ea și familia ei sunt în siguranță,
merg fără probleme.
Cu cine vorbesc? Marius pe care îl știu eu ar fugi.
Bine, ne vedem la casă.
Bună, dulceață.
Cât costă acel Macallan?
- Ăsta? - Exact.
Două sute treizeci și nouă, plus TVA.
Pun pariu că aș putea obține o reducere.
- Cum? - Negociază și pune-mă la încercare.
Îl vrei sau nu?
De fapt, nu. Am venit după altceva.
Ești prietenă cu polițistul?
Poate. Îmi fac ușor prieteni.
Mira, mami, nu ești genul meu.
Care e genul tău?
Cam 23 cm, netăiat.
Nu primești înregistrarea aia.
Bună ziua, dle. Ce faceți?
Sunt Shannon, de la firma de cauțiuni.
Îl puteți suna pe fiul dvs.?
Am nevoie să-mi facă o favoare. Mulțumesc.
Bună, tati.
Da, dar, uite, fata asta e...
Bine.
La naiba!
Dacă tatăl tău n-ar fi bețiv, n-ar fi un client așa bun.
Deci?
La dracu', ce dor îmi e de partea asta!
Ce n-aș da ca Sean să mă lase s-o fac!
Ai obținut-o?
Doamne, cât te iubesc!
Hai să mergem undeva singuri să ne uităm la asta.
Da.
Ce bei?
Aștept un prieten.
Am auzit că vrei un om care „zugrăvește case”.
Moe are gura mare.
Totul la Moe e mare.
Inclusiv inima. Altfel, nu m-ar fi contactat.
Mi-a ținut Audrey destule predici, n-am nevoie de una și de la tine.
Bine, dar asta este, prin definiție, o idee proastă.
Tu ești expertul în idei proaste.
Mai știi când personalul de aici îți zicea „locotenent”?
Care-i ideea?
A fost după ce i-am povestit lui Moe în fața tuturor cum Otto Bernhardt
a ajuns locotenent în Vietnam.
Am spus versiunea reală.
Nu pe aia mincinoasă care-ți place ție, plină de onoare și curaj.
Mereu omiți partea în care ai prins un maior beat
pe o scară, încercând să i-o tragă unui bivol.
Și asta...
ce relevanță are?
N-are.
- Îți atrag atenția. - Da.
Uciderea lui Dockery n-o să rezolve nimic.
Să zicem că tipul o pățește ca Jimmy Hoffa.
Familia n-o să înceteze niciodată să-l caute.
Știi asta, Otto.
Apoi, într-o zi,
o să-ți bată cineva la ușă. Și poate nu ești acasă
ca să răspunzi. Și poate Audrey
sau Carly deschid acea ușă.
Ești gata să riști așa ceva?
Sammy.
Chestia asta...
să nu ajungă la urechile lui Audrey.
- Vreau să-mi dai cuvântul. - Du-te naibii!
Dacă îți ții gura,
- ... o să fim chit. - Pentru ce?
Pentru că te-am dus din junglă în zona de aterizare din Valea A Shau.
Ești un nenorocit încăpățânat.
Ai o gură a naibii de mare. Dă telefonul ăla.
Am venit cu daruri.
Sfânta Treime.
O băutură, o femeie
și o mulțime de bani.
Asta da, decizie grea!
- Știi ce? - Ce?
Le vreau pe toate.
- Da? - În ordinea asta.
Unu.
Doi.
Și trei.
Deci Winslow l-a localizat pe Marius deja?
Da, se pare că avea dreptate că s-a mutat la Bridgeport.
Crede că se apropie.
Asta n-am înțeles niciodată. Ce se întâmplă când îl găsește?
Winslow stă cu ochii pe el.
Mai bine zis, cu ochiul bun.
Dacă Marius încearcă să fugă, îl prinde.
Dacă Marius îmi aduce banii, îl iert.
- Asta-i tot? - Da.
Ei bine...
Încă îi datorează lui Winslow ochiul, dar...
Să se ocupe singuri de treaba asta.
Și dacă Winslow se pierde cu firea înainte de a-ți da ție banii
și îl ucide pe Marius?
Nu. Ai încredere în mine. O să-mi primesc banii.
ALARMĂ
Dle Mukherjee,
ce mai faceți?
Din păcate, nu pot.
Dar ne vedem când vă întoarceți în oraș.
Sunteți prea amabil.
Mulțumesc.
- La revedere. - Ce naiba a fost asta?
Mi-a cerut să luăm prânzul.
- La dracu'! - Și nu vine duminică.
- Ce? - Da, se duce în India.
Treburi de familie.
Cum naiba să-l prind că trișează dacă nici măcar nu e aici?
Dă-o naibii. O să vină.
- Iubitule, nu-l poți forța să rămână. - Privește-mă.
Dacă faci asta, o să devină suspicios și n-o să mai apară niciodată.
Rahat.
Stai așa.
Sună-l înapoi. Spune-i...
că ți s-a eliberat programul și ți-ar plăcea să iei prânzul cu el.
O să folosim pasiunea lui pentru tine
ca să-l facem să rămână.
Promite-i că o să-l distrezi, dacă trebuie.
- Poftim? - N-am zis
că trebuie să faci ceva. Doar...
dă-i puțină speranță, atât.
Un impuls.
Lina, haide.
Victoria a dispărut.
M-am dus acasă la ea. Asta e tot ce-am găsit.
Proprietarul a zis că n-a văzut-o niciodată.
Chiria era plătită mereu, doar că n-a văzut-o niciodată.
- Îmi pare rău, Audrey. - Ce încerci să-mi spui?
N-a locuit niciodată acolo.
Iubitul din comisia de urbanism are 60 de ani și e căsătorit.
N-a auzit de nicio Victoria Jemmett.
- Și banii mei? - Nu mai sunt. Am fost trași pe sfoară.
Nu există niciun campus Google. Nimic.
Îmi ești dator.
Și banii mei au dispărut.
Încă avem proprietatea.
Fără valoare!
Și am plătit mai mult ca să fiu prima.
Știu.
- Îmi pare rău. - Sunt ruinată!
Totul. Afacerea.
- S-a dus! - Sunt alături de tine cu orice ai nevoie.
Vezi? Sunt bine.
Mulțumit? Bun. Să mergem!
N-am vrut să se întâmple asta.
Bineînțeles că nu. Haide!
Mă poți lăsa o secundă?
- Nemernicule. - Stai. Trebuie să vorbesc cu Marius.
Asta nu e o intervenție.
Iubito, de ce nu te joci afară?
Amanda, îmi pare foarte rău.
Sunt un tip amabil, Marius.
Problema e când se profită de amabilitate.
E-n regulă. Sunt obișnuit cu asta.
- Brendon, uite, eu... - Poți să taci naibii?
Cu ceea ce nu sunt obișnuit
e să-mi fie pusă familia în pericol.
- Iubitule, stai jos. Te rog. - Fiica mea a dispărut azi
- ... din cauza ta. - Brendon.
Ai idee cum e să simți așa ceva?
Să nu știi unde ți-e fiica? Să nu știi ce s-a întâmplat?
Ai idee? Rahat ce ești!
N-ar fi trebuit să te atingi de fata mea.
Da!
N-ar fi trebuit să te atingi de fata mea.
Doamne!
- Doamne! Ce-ai făcut? - S-a atins de fata noastră.
S-a atins de ea.
Ce-o să facem când se trezește?
- O s-o rezolvăm. - Cum?
Dezmembrându-l?
- Îmi pare rău. N-am gândit clar. - N-ai gândit clar!
Oameni buni.
Am o idee.
Pot îndrepta lucrurile.
Stai cu fața spre intrare.
Dacă nu te superi, pot să stau cu fața spre ușa de la intrare?
Prefer felul în care lumina radiază asupra ta din acel unghi.
Fermecător, ca întotdeauna.
Nu e prea greu în preajma ta.
Mulțumesc că ai venit.
Eu îți mulțumesc că m-ai invitat.
Acum, am ocazia să te cunosc.
N-ai prea multe de cunoscut.
Deci, ce-i cu invitația bruscă?
Nu știu. Plictiseala?
Nu mă surprinde. Vince e un om plictisitor.
Nici nu ia parte la propriile jocuri.
Doar planează ca un vultur.
Casa nu joacă împotriva musafirilor. E regula lui.
Mi-ar plăcea să-și schimbe regula.
Aș da orice să joc împotriva lui.
Nu-l placi chiar deloc.
Vince nu mă place pe mine.
Poate din cauza banilor sau a culorii pielii mele.
Cât despre mine,
un leu bagă în seamă o furnică? Nu.
Îmi place doar să-l enervez.
Apropo, joci cu noi duminică?
N-aș pierde o șansă de a te vedea.
Poate că, într-o zi, în loc de prânz
putem lua cina. Urmată de micul dejun.
Există o limită de viteză în statul ăsta.
Șaptezeci și doi de km pe oră.
Nu e o replică din Asigurare de moarte?
O poveste în care o femeie și iubitul ei îl omoară pe soț.
Poate. Mă scuzi puțin. Trebuie să merg la toaletă.
Pardon.
Perfect, deci vă așteptăm aici peste o oră.
Nu uitați carnetul de cecuri.
Salut, vești bune.
Am convins-o pe Rhonda Wuertz să vină cu ultima rată.
Ura, nu-i așa?
Du-te acasă, stau eu azi.
Nu. Stau până la închidere.
Nu e nevoie de amândouă sâmbăta.
- Închid eu. - Nu, închid eu.
- Dacă plec, am mai puțin cu 100 dolari. - Nu vreau să mă cert.
Dar asta facem. Dacă nu vrei să stăm amândouă, rămân eu și tu poți...
Termină! Iisuse! Poartă-te ca un adult, măcar o dată-n viață.
Ia te uită!
Micuța Bernhardt. N-ai văzut semnul, fără vagabondaj?
V-ați născut așa morocănos sau e din cauza vârstei?
Taylor are zi liberă azi.
Știu. Mă întâlnesc cu el. Mâncăm ceva împreună.
Bine. Stai jos și nu mă deranja.
Dle sergent?
Mă întrebam... Știți cumva de unde iau acel gaz
din pietre când fac fracturare hidraulică?
Habar n-am.
Serios, e pentru o lucrare la școală.
Caută pe telefon.
S-a descărcat.
Pot să folosesc calculatorul lui Taylor?
- Nu. - Haide!
Ce pot să fac? Să eliberez toți deținuții?
Un minut. Atât.
CĂUTARE: PETE MURPHY NUME: MURPHY, PETE
INFORMAȚII ARESTARE:
INFRACȚIUNE: TENTATIVĂ DE JAF POLIGONUL DE TIR HERRICK
CĂUTARE: MARIUS JOSIPOVIC
INFORMAȚII ARESTARE: TENTATIVĂ DE JAF LA BANCĂ
Ce dracu'?
Stai.
Ce...
De ce să facă asta? Ți se pare că are vreun sens?
Cred că trebuie să vorbești cu vărul tău.
Trebuie să plec. Sean ajunge în 15...
Așteaptă. Stai așa.
- Am nevoie de un mic sfat. - Trebuie să plec acasă.
Putem să vorbim mai târziu, da?
Unde să te las?
La naiba, omule.
Nu știu. Aseară, cândva.
O clipă!
Vreau doar să înlocuiesc cardul.
Chiar trebuie să... Am zis „o clipă”!
Scuze, mi-am pierdut portofelul.
Cumpără iahtul.
Cumpără-l și plecăm în excursie.
Una lungă. De o săptămână, o lună. Indiferent unde.
Ce te-a apucat?
Vorbesc serios.
Bine. Asta n-o să-i deruteze pe copii?
Nu și dacă încetăm să umblăm pe la spatele lor.
Sau pe la spatele oricui.
Trebuie să ne trăim viața!
- Viața noastră? - Da, de ce nu?
Fiindcă nu mă asculți.
Gamboa merge în contul Northfield,
Brooks își primește partea prin banca Valley National...
- Vine. - Da!
Trebuie să închid.
Doamne! Uită-te la tine.
Doamne!
Asta-i fata mea!
A trebuit să-l ademenești cu ceva?
Vrea doar un menage a trois.
- Ce? - Da, să te razi.
Stai. Glumești?
Nu.
Nu e amuzant.
- E puțin amuzant, nu? - Ba nu.
- Haide! - M-au trecut fiorii.
Pot să vorbesc puțin cu tine?
Acel...
Acel detectiv n-ar fi trebuit să vină azi aici.
Îmi pare rău pentru asta.
E-n regulă. E o armă în dulapul din hol.
Pot să am grijă de mine.
Da, ești descurcăreață.
În familia asta, doar așa poți supraviețui.
Da. Ai o cameră drăguță.
Mai știi când m-ai întrebat despre aniversarea mea de 11 ani?
Mi-ai zis povestea aia despre mamele noastre bete și tortul căzut pe jos?
- Da. - Nu s-a întâmplat așa ceva.
Nu știu dacă Audrey ți-a spus asta...
Ți-am cântat în strună pentru că...
Pentru că adevărata poveste e nasoală.
Poate că Audrey încerca s-o ascundă de tine, dar...
eu n-o să fac asta.
Adevărul e că...
mama mea n-a venit la aniversare.
De fapt, nu chiar. Era acolo dimineață.
Apoi a ieșit să cumpere înghețată.
Și nu s-a mai întors.
Am vrut să aștept,
dar am început fără ea și, atunci când a sosit tortul
și ea tot n-a venit, am făcut o criză.
Așa că Audrey a anulat-o.
Bunica mi-a anulat aniversarea de 11 ani.
Dar mama ta,
Dumnezeu s-o binecuvânteze, mătușa Lila
a ieșit s-o caute pe mama.
A găsit-o într-un bar,
beată, vorbind cu toate scursurile și...
Era jalnică. Așa că a lăsat-o acolo.
Apoi știi ce a făcut?
Ce?
A apărut cu o Sega Saturn nou-nouță.
Știi ce este?
Nu. Ce este?
Doar cea mai tare consolă de jocuri video inventată vreodată.
Și s-a jucat cu mine ore întregi.
S-a jucat cu mine până am uitat.
A pierdut la toate jocurile.
Știi, mamele noastre au vorbit din ce în ce mai puțin
pe măsură ce au trecut anii.
Dar a fost o noapte pe care n-o s-o uit niciodată.
Mama ta a sunat-o pe mama mea
în noaptea în care te-ai născut.
Au vorbit puțin și apoi...
când a închis mama, era așa de fericită!
A scos de undeva o brioșă.
Probabil era veche de-o săptămână.
A căutat o lumânare, n-a găsit.
Așa că a luat un chibrit, l-a înfipt înăuntru.
L-a aprins...
și am sărbătorit.
Mama n-a fost cu mine de ziua mea să mâncăm tortul,
dar a mâncat cu mine de ziua ta.
- Ești tipul cu cauțiunea, nu? - Da.
Am auzit că ai de lucru.
Dar, ca să fie clar, eu nu elimin polițiști.
- Nu legea e problema mea. - Asta-i bine.
Atunci, tot ce trebuie să știu
este cine vrei să dispară.
Îl ai în față.
Subtitrarea: Iulia Rolle