Ascultă, dacă ai dubii,
dacă vrei să renunți, acum e momentul.
Nu vreau să renunț.
Deci, nicio ultimă privire nostalgică.
Nicio lacrimă.
Niciun: „Tu-mi vei lipsi cel mai mult, Sperietoare.”
- Nimic ce poate observa cineva. - Uite, știu cum să-mi joc rolul.
După ce mă forțezi să deschid seiful, nu poți lua direct cutia cu bani.
Trebuie să iei și câteva alte chestii.
- Da? De exemplu? - Orice.
Nu poate să pară că ai primit pontul cu ce să iei.
Ia cutia cu bani ultima.
Ăsta va fi semnalul meu să pun mâna pe pușcă.
O să încerc să nu trag.
Știi cum poate fi adrenalina.
Da, n-o să ai ocazia, dar mersi pentru grijă.
Tu ocupă-te să dea bine pe cameră.
Și să te asiguri că ești singur.
O să fiu singur.
Ceea ce ți-am spus despre mama Amandei e adevărat.
O chema Alice, era prietena mea.
Ceea ce nu ți-am spus
e că era o escroacă.
După ce a murit, Amanda s-a mutat cu Marius și cu mine.
Câteva luni mai târziu, Marius
și-a găsit o altă parteneră și a plecat.
El ar zice că mi-am pierdut concentrarea, dar...
Din cauza felului în care a crescut.
Nu-i plăcea un copil în preajmă.
În fine, m-am lăsat de escrocherii.
Te-am cunoscut pe tine...
și nu l-am mai văzut niciodată
- ... până a apărut aici acum câteva zile. - Ai putea să mă escrochezi chiar acum.
Nu.
Nu mă atinge. Nu.
Îți jur că e real, bine?
Tu ești ceea ce
e important pentru mine. Tu și Amanda. Te iubesc.
Știi ce e real acum, iubito?
Polițistul pe care l-am legat în subsol.
- Asta e real. - Când sună Marius, îl lăsăm să plece.
- Nu-mi pasă de el, jur. - De unde știi asta?
Mie mi se pare
că, dacă-i dăm drumul...
În cel mai bun caz?
Pușcărie,
afacerea mea distrusă,
iar serviciile sociale o iau pe Amanda.
Nu las să se întâmple asta.
- Salut! - Salut, Pete!
Tocmai ieșeam.
Încotro?
Mă duceam să-mi văd prietena. Știi tu, cea măritată.
Da. Mă gândeam că poate
ieșeai să-mi mai tai un cauciuc.
Magazinul de băuturi de peste drum?
Au o cameră de supraveghere.
Te-am văzut.
De ce?
De ce, la naiba? Să nu cumva să zici că din cauza fazei cu portbagajul,
fiindcă mi-am cerut deja scuze pentru aia, da?
Toaleta ecologică.
Ce?
Fir-ar! Ce?
Când am plecat din bar în noaptea aia,
nu mă puteam gândi decât
cum ai răsturnat toaleta ecologică în timp ce eram înăuntru.
Ce...
Bine.
La dracu'! M-am purtat ca un dobitoc când eram copii.
Dar nu mai suntem copii, Pete, ce naiba?
Pot să rămân fără carieră!
- Ba ești. - Ce?
- Încă ești copil. - Ce tot... Ce?
Se poate să-ți fi tăiat cauciucul.
E nașpa, dar asta am făcut.
Însă nu eu te-am pus să-l snopești din bătaie pe puștiul ăla.
Cine ești?
Ce dracu' e-n neregulă cu voi doi?
- Nimic. - A fost o neînțelegere.
Sunteți o familie.
Pentru numele lui Dumnezeu!
Nimic pe lume nu-i mai important decât asta.
Animal nenorocit!
Marius?
Eddie? Stai așa. Cum de ai primit un telefon?
I-am spus Karolinei că, dacă nu vorbesc cu tine, renunț.
- Eddie, e foarte periculos. - Mie-mi spui, omule?
Uite...
Știu că ești speriat, dar o să am banii mâine, bine?
Prind un avocat corupt. El are cei 100.000.
N-am sunat ca să mă încurajezi.
Karolina a făcut asta deja.
Vreau să știi că nu-i mai las să taie bucăți din mine.
- Ce înseamnă asta? - Că data viitoare ripostez.
Sigur pot să iau un cuțit de sub bar.
Eddie, nu fi prost.
O să te ucidă. Mă înțelegi?
Da. Ei bine, vor fi nevoiți.
Ai face bine să te ții
de nenorocitul de plan! Altfel, murim toți.
Mă țin de plan. Mă țin de nenorocitul de plan!
Vreau doar să știi, că, dacă din orice motiv,
- ... nu ajungi la timp... - O să ajung la timp!
- Îți spun. Asta-ți spun. - Și dacă nu?
Pleacă.
Pleacă, omule.
Oricum o să mă omoare într-o zi.
Dă-o dracului!
La fel de bine poate fi mâine.
- Eddie, nu... Poți să... - Trebuie să închid.
La dracu'.
Ai stat acolo ceva vreme, Eddie.
Eu doar...
Nu știu de câte ori trebuie să vă spun,
dacă e una mare, faceți sus.
Iisuse, măcar ai dat cu spray?
- Nu, nu era... - Uite, arăți ca naiba.
- Da. - Ce se întâmplă?
- Mă simt... - Ce este?
- Emoții pentru prima noapte înapoi? - Poate, da.
Relaxează-te, bine? Probabil că e inevitabil.
Uite, am să-l pun pe Tate la masa mare
tu dai cărți de Razz englezilor ălora.
- Nu. - Te iau ușor la început.
- Așa facem. - Ești sigur?
Vreau să ai mintea limpede pentru Mukherjee mâine-seară, da?
- Bine. Da. - Te simți bine?
- Da... - Mă bazez pe tine.
- Bine. - Bine. Haide.
Voi, ceilalți, să mergem! Lumea vine în câteva minute.
PETE IMPOSTORUL
... să-ți exprimi...
Să-l slăvești pe Domnul. Foarte frumos.
- Trebuie să plec. - Ce convenabil!
- Ce? - Unde?
În oraș. Mă văd cu niște prieteni.
Și cum ajungi acolo?
Speram să mă ducă bunicul sau Taylor,
dar, evident, nu se poate. De când sar peste masa de duminică?
Bunicul tău e la birou, iar Taylor e ocupat.
Prea ocupat să-și salveze sufletul nemuritor?
Nostim. Dar nu și partea în care arzi în iad.
Mi-a plăcut slujba de azi-dimineață.
Frumoasă lingușire.
Vorbesc serios.
În primul rând, a fost o omilie.
Predicile sunt la protestanți.
Păgâni murdari.
- Ne bucurăm că ai venit. - M-am bucurat să fiu inclus.
Dacă tot ești aici, arunci o privire peste niște hârtii?
Nu există masă gratuită.
Dar trebuie să luăm copiii de la ai mei.
Mă duc eu. Rămâi cu Audrey. Câștigă niște bile albe.
Mă duci și pe mine?
Pot să fac și autostopul, să fiu luată de vreun
- ... tip aparent inofensiv cu furgoneta. - Pregătește-te. Plecăm în cinci minute.
- Mă găsești la mașină. - Adică fumezi o țigară.
Fumez o țigară!
- Fumezi? - Doar cocaină.
Vreau să vorbim despre ceva.
Dar nu e de bine.
Aici erai!
Te-am visat.
Da? Sper că era ceva frumos.
Era un fel de dezastru.
Nuclear, probabil, nu știu.
Părea că întreaga lume fusese arsă.
Iar eu te căutam pe tine.
Nu te puteam găsi
și te strigam pe nume...
Deci, n-a fost un vis frumos.
Muncești prea mult.
Ce-ar fi să stăm în pat toată ziua?
Comandăm niște mâncare...
Ne uităm la filme...
Ce? Ce este?
E duminică.
Da. Știu ce zi e.
E termenul limită al lui Marius.
Da. Știu și asta.
Dacă-i strici mâinile lui Eddie,
n-o să ai ocazia să-l descoperi pe Mukherjee.
Deci, vrei să-l iert pe Eddie?
Da.
- Hei, ascultă. - Da?
Trebuie să te întreb ceva. Și vreau să fii sinceră cu mine.
Desigur.
Încă ții la Marius?
Nu.
Marius a fugit.
Lăsându-te cu mine.
Poate ar trebui să-i mulțumesc.
Ei bine?
Ei bine, ce?
Nu e vreo parte din tine care să aibă o presimțire rea?
Credeai că Lance te înșală
- ... cu o tipă Victoria, nu? - Am tras concluzia greșită.
Victoria e personajul creat de el ca s-o escrocheze pe bunica.
Ai idee cât de absurd sună?
Nu înseamnă că nu e adevărat.
Carly! Mișcă-te!
Lance pretinde că a pierdut mai mulți bani decât Audrey în acea afacere.
Și cumpără un iaht? De unde are banii?
Fir-ar a dracului! Să-l întrebăm.
Dacă întrebi, primești un răspuns.
Nu înseamnă că e adevărul.
Eu pot să-ți ofer adevărul.
Am nevoie doar de o zi.
- Atât? - Atât. Și încă ceva.
Vă pot ajuta?
Scuzați-mă, domnule.
E proprietate privată. N-aveți voie să stați aici.
Alo?
Da, Chayton,
sunt Otto Bernhardt. Ascultă...
E un domn aici în birou și refuză să plece.
Refuză chiar și să vorbească.
Bănuiesc că e aici în numele tău.
De fapt, e acolo pentru tine.
Ca să nu se-ntâmple nimic cu banii mei.
Da, dar chiar nu e necesar.
Ne vedem dimineață, după anularea cazului meu.
Când vin să iau ce-mi aparține.
Așa e mai comod. E bine să-ți dai jos hainele de biserică.
Hai. Am încercat să pun ordine în astea, dar...
S-a răstit la mine.
Asta e căsătoria, în general... Să înduri rahaturile celuilalt.
Aștepți pe cineva?
Da.
Scuze de întrerupere, dar un domn zice că vrea să te vadă.
Dle doctor Barrett.
- Mi-ai cunoscut nepotul? - Chiar acum.
- Dacă ai nevoie, sunt în camera mea. - Mersi, Pete.
El e avocatul meu, Lance Lord.
- Cred că astea sunt ale tale. - Mersi.
- Bună ziua. - Mulțumesc că faci asta duminica.
- Ia loc. - Mersi. Sigur că da.
Să fiu sincer, sunt cam confuz legat de ceea ce facem.
Dl doctor Barrett a făcut o ofertă pentru fermă.
- Ca s-o cumpere? - Am acceptat.
Vreau doar să te uiți peste condiții.
Reprezint furnizorii în domeniul alimentar.
Cumpărăm ferme nefuncționale și le repunem în funcțiune.
Bine.
Dle Barrett, ne puteți lăsa o clipă? Trebuie să mă consult cu clienta mea.
- Lance. - O discuție scurtă, dacă nu vă supărați.
E în regulă. Desigur.
Nu te grăbi. Voi fi afară.
Otto știe despre asta?
Actul e pe numele meu.
După atacul cerebral, am transferat tot pe numele meu.
Vânzarea asta e o greșeală.
Piața e la pământ acum. E mai bine să mai aștepți.
- Am nevoie de bani acum. - Din cauza investițiilor?
Da. Am nevoie de tot ce i-am dat Victoriei.
Și nu-ți pot spune de ce.
Sunt avocatul tău. Exact mie trebuie să-mi spui.
Dacă ți-aș împrumuta eu banii?
- În numerar? - Da.
Acum?
De unde să ai tu...
Acum ceva timp, am investit într-un club de dans.
Alaltăieri, ceilalți investitori mi-au cumpărat partea.
În numerar.
Bernhardt Bail Bonds. Audrey.
Spune-i că e Otto. Ai nevoie de intimitate.
Bună, dragule. Poți aștepta o clipă?
E Otto.
Ai putea să ieși puțin, în timp ce-l mint pe soțul meu?
Mersi, Lance.
Porter a zis că Lance te-a tras deoparte. E totul în regulă?
Pete, s-a terminat!
- Am câștigat! - Stai, ce...
- Ce înseamnă asta? - Lance mi-a oferit banii!
- Super! - Poți fi sigur că e super!
Ai fost așa bun c-am fost plătiți de la început.
Nu e rău pentru niște începători.
Da. Avem talent înnăscut.
Teoretic, Lance a câștigat,
dar cel mai important lucru este
că-ți primești banii înapoi, deci asta-i bine.
Stai așa.
- Cum adică, „Lance a câștigat”? - E „Escrocheria Iisus”.
Nu ți-am zis niciodată?
Cineva îți dă foc la casă,
apoi apare exact la timp ca s-o stingă,
devenind salvatorul tău.
Un escroc nu caută mereu bani.
Julia va crede că el e eroul.
N-o să creadă niciodată versiunea mea.
Dar important este că-ți primești banii, deci...
Dacă l-aș refuza?
De ce să-l refuzi?
Dacă o fac, mai putem să-l escrocăm?
Bunico, hai să ne gândim puțin la asta.
- Nu da vrabia din mână... - Nu!
Nu-l las să câștige.
De la fermă pe masă, deci?
- Salut! - Cum merge?
E-n regulă. Ce este?
Ai tăi vor să mai stea puțin cu copiii.
Ți-am zis eu. Trebuie să-i alungi cu bâta.
Mă gândeam... ce zici de o după-amiază fără micile lipitori?
Hai să bem un pahar ziua.
Mi-ar prinde tare bine.
E totul în regulă?
Sunt bine.
Ce zici de localul de lângă port?
Duminica au reduceri toată ziua.
Îmi place. Trebuie să termin aici.
Peste o oră?
S-ar putea să încep fără tine.
De-asta te iubesc.
- Bine. Ne vedem în curând. - Bine.
Domnilor,
scuze că m-ați așteptat.
Dle doctor Barrett, sunt gata să semnez actele.
Ai fost un partener de băutură groaznic.
- De ce? - De-abia ai scos două vorbe
- ... de când am ajuns. Ești așa tăcut! - Scuze.
Ce era chestia aia legală despre care
voia Audrey să discute azi-dimineață?
Nimic. Ceva legat de testament.
Ascultă, n-avem de ce să așteptăm amândoi nota de plată.
Ce-ar fi să te duci tu după copii și ne vedem la tine?
Sigur.
Salutare!
Deci, ce sărbătorim?
Dimineață nici nu vă cunoșteați și v-ați împrietenit repede?
Cum vreți s-o jefuiți pe Audrey?
Nu, Lance. Ai înțeles greșit.
Există o explicație perfect rezonabilă.
Bine, atunci, vere Pete, explică.
Să aud o „explicație perfect rezonabilă”
a motivului pentru care sărbătorești aici cu omul
care doar ce-a cumpărat ferma bunicii tale la un preț care ar fi jignitor de mic
chiar și dacă ar arde în acest moment.
- Vă servesc cu ceva? - Nu.
Bine.
Haideți, băieți, ați fost prinși.
Puteți pierde timpul încercând să negați sau începeți să vorbiți
despre ce-mi oferiți ca să nu vă torn.
Spune-i. Haide.
Acum doi ani,
treceam prin punctul de control al aeroportului din Seattle
și, brusc, a început să sune alarma.
Personalul face ca dracu',
polițiștii din aeroport vin în goană spre noi.
Îmi ia câteva secunde să-mi dau seama că se uită la mine.
Unul dintre detectoarele de radiații a crezut că transport o bombă radioactivă.
Asta făceai?
Transportam asta.
Am găsit-o la fermă când eram copil.
Chiar lângă iaz.
Stăteam acolo
și aruncam cu pietre.
Când am văzut piatra asta neagră frumoasă, am luat-o acasă.
Câteva luni mai târziu, mama m-a trezit scuturându-mă
în toiul nopții.
Mi-a zis că am cinci minute să iau orice nu vreau să pierd de tot.
Atunci, m-am gândit:
„Asta e clipa în care viața mi se schimbă în rău.”
Unul dintre lucrurile pe care le-am luat ieșind
a fost pietricica asta.
E o poveste emoționantă. O să-mi spui ce este?
Uraninit.
- Adică, uraniu. - Uraniu?
În Connecticut?
Suntem unul dintre puținele state care îl au.
După ce am analizat piatra lui Pete, l-am pus să mă ducă la iaz,
- ... am luat niște mostre... - Câte mai sunt?
Nu contează. Doar din determinările de suprafață
e sigur că unele companii energetice mari o să vină să ne cumpere.
Bine. Și eu cât primesc să nu-i spun lui Audrey?
- Putem să-ți dăm două. - Două ce?
Două milioane.
- Voi cât câștigați? - Ne primim partea.
Partea ta este de două milioane de dolari.
Îmi dai un Makers, sec?
Nu-i ușor să ai încredere în cineva gata să-i tragă țeapă bunicii.
Pentru suma despre care vorbim, aș escroca și pe cineva drag.
Da, înțeleg.
Trebuie să recunosc, aproape că a funcționat.
Dar planul tău are două erori fatale.
Unul este clientul meu, Chayton Dockery.
Audrey i-a luat garanția în numerar.
Mâine, când vine după bani...
Să zicem doar că, dacă are noroc, ajunge la pușcărie
și toate bunurile i se confiscă.
Iar vânzarea casei va fi anulată.
- Și dacă n-are noroc? - Atunci, moare
și tu vei avea de-a face cu Dockery.
Dacă aș pune eu banii în seif,
totul ar fi bine când Audrey îl deschide mâine pentru Dockery.
Și de ce ai face asta?
Din bunătatea inimii mele.
Și cinci milioane de dolari.
În niciun caz nu-ți dăm cinci milioane de dolari.
Eu m-aș gândi mai bine.
Dacă lucrezi cu mine, tot te îmbogățești. Dacă mi te opui, rămâi fără nimic.
Bine.
Dar banii ajung în seif în seara asta.
Ceea ce ne duce la problema numărul doi.
Dacă-l plătim pe Dockery, Audrey n-are de ce
să continue cu vânzarea casei.
I-a vândut-o lui.
Fiind duminică, ați semnat doar un pre-contract.
Mâine, ar putea opri toate astea.
Bănuiala mea e că o va face.
Pentru că așa face ea.
Audrey a amanetat garanții.
Am o listă cu obiectele pe care le-a vândut.
O s-o ameninț că mă duc la poliție.
Își pierde licența, afacerea,
poate să fie și închisă.
Sau îmi dă mie ferma.
Dacă Audrey îți dă ție ferma,
toți ceilalți nepoți o să te dea în judecată
- ... după ce află valoarea terenului. - Ne vom opune.
Și te așteaptă ani întregi de procese.
Din punct de vedere legal, o mișcare mai bună ar fi
să semneze renunțarea în favoarea singurului copil în viață.
- Ce? - Mama ta.
Poate facem o înțelegere cu ea.
Deși... Rahat, nu!
Julia mi-a zis că e undeva pe Coasta de Vest.
Ba nu.
E aici, în Bridgeport.
S-a întors acum câțiva ani. Doar că n-a luat legătura cu nimeni.
Cred că așteaptă ca Otto și Audrey...
- ... să moară. - Păi, sun-o.
Nu are telefon.
- E o poveste lungă. - Atunci, să mergem la ea.
Nu știu unde e. Trebuie s-o caut.
- Bine? - Bine.
Sună-mă când o găsești.
Mersi pentru băutură.
A mers bine.
N-am avut timp să ne pregătim pentru o răsturnare.
Ce mi-ai spus mereu? „Rezolvă problema.”
O spui de parcă ar fi o singură problemă.
Dumnezeu știe cu ce-o să vină Lance.
În timp ce faci să apară o mamă de nicăieri.
Achită nota.
Sper că ai o duminică bună,
- ... fiindcă avem o mare problemă. - Bine.
Cât de repede poți ajunge în Bridgeport?
- De ce? - Am nevoie de sprijinul tău.
- Bine, cine să fiu? - Mama lui Pete, Maggie.
Nu e trecută de 50 de ani?
Acum câțiva ani am făcut-o pe amanta ta.
Acum sunt mama ta? Ce-i aici, Hollywood?
Dacă n-o faci, suntem terminați.
- Știi ce înălțime are? - Nu.
Bine, o să stau pe scaun.
Trebuie să fie întuneric.
Și-mi trebuie ceva care să-l facă să nu vrea să se uite atent.
- Bine. - Trebuie să știu câte ceva despre ea.
Nu știu nimic în afară de nume.
Ei bine, află.
- Da. - L-am urmărit în New Haven.
A parcat și a intrat într-un magazin de materiale științifice.
Ce?
- Deschide portiera. - Rahat!
- Ce? - Cumpără un contor Geiger.
La naiba!
Vreau să-l ții în loc vreo oră, bine?
- Cum naiba să fac asta? - Nu știu.
Vrei să reușești în viață? Descurcă-te. Rezolvă problema.
O oră? Și ce facem?
- O sărăm. - Cu ce?
Găsim pe cineva la anunțuri
care vrea să scape de câteva kile de uraniu îmbogățit?
Nu.
- Măi să fie! - Greșește internetul vreodată?
SUPER KITTY - NISIP PENTRU PISICI
Dacă nisipul de pisici e destul de radioactiv
să păcălească un contor Geiger,
de ce nu m-ar face să-mi crească
un al treilea boș sau ceva?
La cât m-ai călcat pe nervi în ultima vreme,
nu mi-ar strica încă unul.
Hei, ești bine?
Doamne!
Da.
Nu.
Prietenul meu...
Ți-a făcut ceva?
Vrei să chem poliția?
Nu.
Asta doar va înrăutăți situația.
Vreau să merg la el, să-mi iau lucrurile.
Dacă aș avea o oră!
Bernhardt Bail Bonds. Otto la telefon.
Sunt la bar, vino acum.
Da.
Nu, domnule. Nu facem asta.
Aș aprecia dacă ne-ați scoate de pe lista dvs.
Te-ar deranja să păzești biroul cât mă duc eu până la baie?
- Nu aveți toaletă? - S-a înfundat.
Proprietarul nu vrea să plătească s-o repare.
Mergem la barul de peste drum.
Dacă intră cineva, zi-i că mă întorc în cinci minute.
Sau așa ceva, la vârsta mea s-ar putea să dureze mai mult.
Hei!
De ce m-ai blocat?
Ce naiba, omule? De ce m-ai blocat?
Vrei să-mi tragi una?
Fă-o. Nimic nu m-ar face mai fericit.
Vreau doar să-ți muți camionul.
Ce-a fost în mintea mea? Pocnești doar femeile, nu-i așa?
Ascultă...
Nu plătești pentru doi. Și chiar...
Chiar și așa, nu l-ar include pe Cal Sălbatic de-acolo.
E cu totul altă treabă.
- Încerc. - Nu încerci destul de mult.
Scapă de el, altfel nu se întâmplă nimic.
A plecat din New Haven acum o oră.
O să ajungă.
- Da, ziceam doar... - Te îngrijorezi doar.
Unde altundeva să se ducă cu un contor Geiger?
- Bună, Julia. - Am făcut ce mi-ai cerut.
L-am dus la restaurant și l-am pus să stea cu fața spre ușă.
Mulțumesc.
Știu cât de greu îți este.
Greu? Mi-e greu?
Indiferent cum se termină asta, eu pierd. Știi asta, nu-i așa?
Dacă ai dreptate, tatăl fiului meu e un escroc.
Dacă greșești,
- ... l-am trădat. - Înțeleg și...
Vreo mișcare?
Nici nu-ți închipui,
când eram tânăr, mă pișam ca un râu.
Cafea?
Poftim, e din partea casei.
Ce?
Bun.
Abia aștept s-o cunosc.
Hei!
Ce naiba vrei?
- Dă-o în căcat! - Nu-mi vorbi așa.
Eu... Care anume?
- Du-te dracu'! - Da, tu du-te.
Incredibil, omule!
- Nu. E imposibilă. - Ce s-a întâmplat?
- E mai rea ca Audrey. - Poate tu nu știi cum s-o iei.
Pot să-ți fac cinste?
Ai voie să fumezi în apropierea oxigenului sub presiune?
Nu.
De-asta l-am oprit, rahat cu ochi.
Bine. Scuze, am început greșit.
Maggie, eu sunt Lance.
Sunt...
într-o relație cu nepoata ta.
O cunosc pe mama ta foarte bine,
am fost ținta furiei ei de multe ori.
Și...
Rahat! La dracu'!
- Mai e sâsâită? - Poftim?
Julia.
Era sâsâită când era mică.
- Mereu am încurajat-o. - Da.
Da. Mi-a spus despre asta.
Cred că era tare drăguță.
Dar da, a scăpat de sâsâială. A devenit
o femeie frumoasă și inteligentă.
Uite, știu ce ți-a făcut Audrey.
Din câte îmi dau seama, acum ai ocazia să te răzbuni pe ea.
Nu ziceai că-mi faci cinste?
- Se bagă? - Normal.
Trebuie să-i achiți nota.
Nenorocitul!
Deci, după ce primim banii și-i punem în seif,
te las s-o suni pe Audrey, să fii tu eroul.
În niciun caz.
Nu vii cu mine și nu-ți dau ție banii.
Hei!
Numai eu știu cifrul de la seif.
Și de ce mi-ar păsa?
N-am încredere în tine, Pete.
Aduc eu banii și ne vedem acolo la opt seara.
Să nu-ți vină idei strălucite să mă urmărești.
Haide.
Taci naibii!
Dacă mai scoți un sunet, jur pe Dumnezeu
că o să-ți înfig ăsta în mărul lui Adam.
Am venit să te eliberez.
Îți scot călușul ăsta, nu mă pune la încercare.
Ți-am mutat mașina în spate.
- Arma mea. - N-o să vezi așa ceva.
E la Katie. Dacă nu vrei să fii împușcat,
n-o trezi.
Detective.
Eu și familia mea nu plecăm nicăieri.
Asta e casa noastră.
Dacă te mai văd pe-aici, o să presupun ce-i mai rău.
Fie că ești polițist, fie nu.
Nu e nimic ce n-aș face ca să-mi protejez familia.
Spune-mi că înțelegi asta.
Înțeleg.
Sper.
Am închis.
Nu poți să vii aici.
Ți-am spus la telefon,
Sean se poate întoarce în orice clipă.
Taylor.
Am fost la Redding Road azi.
Taylor, nu pot...
S-au trezit în acea dimineață ca în orice altă zi.
Și-au băut cafeaua, s-au spălat pe dinți.
Au dus-o pe Carly la grădiniță.
Fără să știe că o făceau pentru ultima dată.
Crezi că s-au gândit la așa ceva?
Când au văzut camioneta cum dărâmă indicatorul de oprire.
Mă întreb...
Poate nu există „n-au știut ce i-a lovit”.
Poate că e doar ceva ce se spune
când înștiințezi rudele apropiate. Știi?
Mă întreb dacă nu există...
întotdeauna o clipă
când privești înapoi
și vezi
tot ce-ai făcut.
- Și tot ce n-ai făcut. - Ascultă, eu...
Vreau să ascult ce-mi zici, chiar vreau...
Sean. Se întoarce din Hartford.
Acum câteva luni, ideea de a nu fi polițist...
La naiba, a venit!
- Trebuie să pleci. - Ar trebui să fii cu mine,
nu cu Sean.
Ar fi trebuit s-o spun în liceu.
Ar fi trebuit s-o spun când te-a cerut, dar o spun acum.
Ce naiba e asta?
Ăsta sunt eu care-ți spun ceea ce tocmai i-am spus ei!
Dacă-ți mai pui nenorocita de camionetă în fața firmei noastre,
o să mă asigur personal
că niște traficanți din locuințele sociale
se plimbă cu ea până la un atelier de dezmembrări
și o transformă într-o expoziție de artă!
Bunica nu și-a putut face treaba murdară și a trimis polițistul.
O să fac tot ce pot, dar e așa aglomerat aici!
Rămânem fără locuri de parcare, iar la voi e mereu liber.
Nu m-a trimis nimeni.
Ți-ai pierdut cumpătul, ți-ai ieșit din minți?
Din câte am auzit, ți se întâmplă des în ultima vreme.
Dacă ai vreodată nevoie de cauțiune, sper să apelezi la noi!
Cum a fost?
Sean?
Cum a fost la Hartford?
Bine. Da, foarte bine.
Vine vremea când n-o să ne mai facem griji că ne fură Audrey clienții.
Nici Audrey, nici altcineva.
Bine.
Ești sigur că e tipul lui Dockery?
Sunt al naibii de sigur.
L-am apărat o dată după ce i-a retezat nasul unuia.
Nu e genul de om pe care să-l uiți.
La dracu'!
Cred că Dockery bănuiește că cineva încearcă să-i ia banii.
Da, sigur tipul e paranoic.
În niciun caz nu intru până nu pleacă.
Ce-ar fi să-mi dai mie geanta? Mă vezi prin geam.
Nu, ți-am zis că facem asta împreună.
Unde e baia aia?
La barul din josul străzii.
Dacă îți fac probleme, spune-le că ești din partea mea.
Dacă îmi fac probleme.
Ar putea fi singura noastră șansă.
Bună, bunicule. Julia a uitat niște acte
și Lance vrea să-ți zică ceva.
În două minute plecăm.
Vreau să mă susții, fiindcă eu și Julia ne căsătorim.
De fapt, fugim împreună. S-ar putea.
Vă consider foarte de treabă. Singura chestie e că...
Nu vreau ca Jacob să se simtă inferior peste câțiva ani,
când își va da seama că n-am fost deloc căsătoriți.
Îmi dau seama că Julia, nepoata ta, e o femeie modernă.
E o femeie modernă,
de tipul „jos cu patriarhia”, iar eu sunt de acord cu asta.
Cred doar că ar fi mai ușor pentru copii
dacă am face o ceremonie, am purta verighete.
O s-o cer pe Julia în căsătorie. Bine?
Nu prea vrea să vorbim despre asta.
Doar eu vorbesc despre asta, desigur.
- Nu-ți cer să fii... - Lance...
Toată lumea la pământ!
Acum!
O, nu. O, Noel
Nu e nicio luminiță La capătul tunelului
Nu știi oare
Că nu e nicio oală cu aur La capătul curcubeului
Nu știi oare Că nu există niciun aur
Dacă vrei să fii Regina Albină
Ai face bine să-ncepi să faci miere
Dacă vrei să fii Mare și Tare
Ai face bine să-i dai zor
Noel, trebuie să faci aurul
La capătul curcubeului
Subtitrarea: Iulia Rolle
Redactor Robert Ciubotaru ul