У мене нічого немає.
Нічого немає.
Це дуже безглуздо, сніжку.
Я хотів показати...
Не рухатись.
Гаразд.
Одрі
Я не бачу ніяких проблем.
Ти захищав інших, пройде як самооборона.
Цей тип зайшов у масці,
наставив пістолет.
Він має рацію. Тебе не звинуватять.
Тебе навряд чи й заарештують.
Гадаєш, я тупий?
Ні.
Я думаю, ти герой.
І я вдячний за те, що ти зробив для нас.
У цьому штаті колишнім зекам заборонено носити зброю.
Ти міг знайти той ніж тут.
Привіт, босе.
Так, це я.
У тебе був пістолет.
У нас у машині було 150 штук готівкою.
Хочеш спробувати щось зробити?
У нього також був пістолет. І, гадаю, він непогано стріляв.
Так.
Ага.
Він не може відповісти.
Або йому незручно говорити.
Міг би надіслати смс-ку.
Може, Ленс і дідусь зараз поряд із ним.
Може, не хоче здаватися підозрілим.
Він переконав Ленса викласти 150 штук,
щоб я не продавала цю купу котячого наповнювача,
але не може просто по-тихому відповісти?
Тобі, певно, відомо, як непросто брехати.
Я рада, що ти не втрачаєш мужність у нашій колотнечі.
У вашій колотнечі.
Хіба ти не частина цієї родини?
Очевидно, що я частина родини.
Та не я затягла родину в це лайно.
Але це ти привела Ленса в цей дім.
Мені треба поговорити з твоїм двоюрідним братом.
Так, про його друга.
Міхаїла Баришнікова.
Маріуса Йосиповича.
Я казала Піту, що ви заходили. Він не телефонував?
Напевно, забув.
Так, ви ж знаєте Піта.
До речі, звідки ви його знаєте?
Я розумію, минулого разу ти мене випроводила,
думаєш, що зможеш знову.
Та в мене вже замало на це часу.
Так, а в мене є дробовик.
Ти колись бачила, що він робить з людиною з такої відстані?
Краще відійди, трохи.
Інакше будеш вся у крові,
підхопиш усю заразу, яка може бути в мені,
окрім того, так буде набагато важче все приховати.
Тітко Карлі?
Повернись у кімнату, люба.
Дідусь каже, що це не іграшка.
Елен. Піди подивись ще один мультик. Усе нормально.
Я поліцейський.
Елен, я не жартую.
Я шукаю Піта. Він зараз удома?
Ти ж не будеш поліцейському брехати?
Я вірю тобі на всі сто відсотків.
Але коли я скажу начальникам, що Піта не було вдома,
мені доведеться додати, що я особисто в цьому переконався.
Ще чого, бляха.
Ти знаєш, як мене зупинити.
Елен буде важко це бачити,
та вона ще мала, може, переросте.
Тільки не шуміть. Джейкоб спить.
Бляха.
Знаєш, що Одрі й твої сестри зробили з моєю машиною?
Подряпали ключем.
Мою рожеву пані. Подряпали ключем, бляха.
І вони нас дістали своїми дурними скаргами.
Ти не паркувалася на їхніх місцях?
Ти йдеш?
Ні, я вже бачив подряпані машини.
Як хочеш. Я думала, ти захочеш оцінити збиток,
бо платити доведеться тобі.
-Мені? -І якщо ти думаєш,
що мене влаштує на тяп-ляп...
Звідки ти знаєш, що це їхня провина?
Краще робити у Ґуставо на Першому шосе,
колір — суміш «Рожеві Перли Барбі» та «Дика Троянда».
І що це було?
Ти прийшов до мене на роботу, я віддячую так само.
Я не цього хотів.
Відколи це?
Я хочу більшого, Шеннон.
Вчора ти не відповіла мені, коли я сказав, що кохаю тебе.
А декілька годин тому змовчала, коли я сказав, що хочу бути з тобою.
А тепер ти прийшла сюди комедію ламати. Я...
Я кохаю тебе.
І завжди кохала, ще з 15 років.
І відтоді більше нікого не кохала,
і є велика вірогідність, що й не покохаю.
То що нам тепер робити?
Що далі?
Ми можемо поїхати до тебе, взяти твої речі.
Якщо Шон прийде, ми скажемо...
Я думаю...
Я знаю, як забезпечити нас до кінця життя.
Та для цього мені треба пожити з Шоном ще трохи.
Шеннон, я не хочу чекати.
Розумієш?
Я хочу бути з тобою. От зараз.
Чорт, чекай.
Будинок Одрі й Отто
Бабусю, все добре?
До нас прийшов коп. Шукає Піта. Коп із Нью-Йорка.
Ти сказала йому, що твій брат служить тут у поліції?
Йому начхати.
Дай йому слухавку.
Мій брат — поліцейський, і...
Ні, це марно.
Може, так краще. І він не буде
затягувати з обшуком...
Затягувати...
Він у будинку? Ти його впустила?
Я не хотіла. Він просто...
Він показав тобі ордер?
Він не слухав мене і зайшов сам.
Слухай, Карлі, скажи, що ти не згодна
на обшук житла, гаразд?
Я вже казала це йому.
Скажи ще раз, щоб я чув.
Що ти не згодна на обшук і просиш його піти.
Скажи йому ще раз.
Скажи ще. Щоб я чув.
Детективе, я не згодна на обшук...
-І прошу вас піти. -Так.
Не кидай слухавку. Я їду.
Підлий Піт
Ти запам'ятала номер машини?
Я його не бачила.
А може, він і справді коп?
Він справді коп. Я телефонував у Нью-Йорк.
Карлі, згадай усе, що він казав
після того, як ти двері відкрила.
Ну, у мене в руках уже була рушниця...
Боже, Карлі. Гаразд.
Він бачить рушницю і каже що?
Типу: «Агов! Я коп!» Так?
Ні, я й так це знала зі вчора.
-Ну, він так казав. -Чекай, ти...
Ти його раніше бачила?
Так. Учора. Він дав мені ту візитку.
І з ним у машині була жінка.
Я не знаю, може, й зараз.
Ти казала дідусю й бабусі?
Я казала Пітові, дала йому той номер.
Він сказав, розбереться.
Мені було якось не по собі через його око. Воно...
Око Вінслоу?
Так. Може, я оцінюю поверхнево.
А що в нього з оком?
У нього понівечене праве око.
Понівечене? Розбите, як у боксера?
Типу того. Тільки шкіра якась... гладка...
Наче петарда в обличчя потрапила?
Ти його знаєш?
Я не знаю. Він...
Судячи з опису, він заходив у відділок декілька днів тому.
Я не встиг спитати його ім'я чи кого він шукав.
Господи, не знаю.
З ним було щось не те, я аж...
У мене спрацювала чуйка.
Збирай дітей.
Гаразд? Тут не можна лишатися.
Так.
Едді Орел, так?
Швидкий Едді.
Цілий і неушкоджений.
Тільки дихати боляче.
Водії тут просто барани.
Скоро тут буде гірше, ніж у Бангалорі.
Пане Мукерджі. Пробачте, що не зустріла вас.
Нічого!
У господині зали стільки обов'язків.
Ніколи не розумів, навіщо змушувати красиву жінку працювати.
Вона має подорожувати світом, куди їй заманеться,
і нагадувати всім, хто її бачить, про існування Бога.
Як чудово сказано.
Хай щастить, пане Мукерджі.
-Дякую. -Прошу.
Едді, зайди до мене під час перерви.
-Привіт, Едді. -Джиммі.
Як настрій?
Добре.
Точно?
Так.
Вона завтра буде сонна.
Але Джейкоб не прокидався, так?
А ти як думаєш?
Він і на концерті «Кісс» спатиме.
Ти не розкажеш, де бабуся?
Карлі, даси нам поговорити?
Та нахрін. Я наставила рушницю на копа.
Що б там не було, я в ділі.
Може, ти сядеш?
Відповідай на питання. Де бабуся?
Вона пішла в контору.
Гаразд.
Ми їй телефонуємо, кажемо, що їдемо,
бо якийсь смердючий коп шукає Піта, погрожував Карлі й дітям,
а бабуся вирішила, що саме час оформити декілька застав?
У мене таке враження, що хтось у цій родині
щось приховує.
Рятуємо твою кар'єру.
Оскільки рятувати майже нема чого,
може, розкажеш, що, бляха, тут відбувається?
Скільки ти хочеш знати?
Ви ж сказали йому, що туалет забитий.
Мабуть, я чарівник.
-Чейтоне. -Який був план?
Напередодні моєї справи цей тип вривається, грабує вас
і йде з моїми грошима?
Застава.
Кажучи «гроші», ми маємо на увазі готівку,
яку всім сторонам треба декларувати.
Ви давно мене знаєте, Отто, знаєте мою родину.
Думаєте, я б дозволив комусь так себе кинути?
Прошу.
Якби у вас вкрали щось моє,
я б не до вас ішов.
Відпусти їх.
Гаразд?
Вони тут ні до чого.
Я відпущу всіх, коли отримаю свої гроші.
І все ж таки я попрошу використати слово «застава»...
Поверніть мої гроші, Отто. Зараз же.
Судячи з усього, їх небезпечно тут зберігати.
-Зараз... -Він не може відкрити сейф.
У ньому щось зламалося.
Можна нам відійти...
Не підходь до мене, бляха.
Він зламаний, як і той туалет?
Днями через це ми викликали слюсаря,
і він не зміг його відкрити. Був тут кілька годин.
Це правда. Можеш сусідів запитати.
Вони могли бачити його фургон.
Мені нахрін ваші сусіди не здалися.
Гаразд, слухайте, очевидно, ми відволіклися…
У мене є гарні й погані новини, друзі.
Так, тут повно сюрпризів.
Купив значок у сувенірному?
Це погани новини. Значок справжній. Пістолет також.
А гарні новини — я прийшов не по тебе.
А по кого?
По цього?
Так. Він для тебе важливий?
Ні. Ми не знайомі.
Гадаєш, я повірю, що ти не в ділі?
Ти можеш вірити у все, що завгодно.
Я пропоную тобі вибір.
Або я дуже зацікавлюсь тим, що тут відбувається,
і що лежить там на підлозі.
Або ти віддаєш мені цього козла, і я зразу йду.
І куди ти його відвезеш?
А тобі що?
Він свідок. І може здати нас копам.
Він нікому нічого не розкаже.
Чекайте.
Дідусю, все нормально.
Щось не схоже. Ви що думаєте?
Я буду спокійно дивитись, як мого онука ведуть на вірну смерть?
Не тобі вирішувати.
Мені залишитися тут, у безпеці?
Хай він мене забере.
У тебе й так купа проблем.
Звідки мені знати, що ти не подзвониш дружкам-копам, коли вийдеш звідси?
Тому що я не дзвонив їм перед тим, як зайти.
Гаразд.
Гроші знову в сейфі.
Гроші Докері. Уся сума.
Звідки ти знаєш?
Бо Піт їх щойно туди поклав.
Слухай. Часу немає.
Усе скінчиться, тільки якщо ми знайдемо спосіб відкрити сейф,
не кажучи їм, що ти брехав, коли сказав, що не можеш його відкрити.
Ти записав десь код?
Мої гроші, Отто.
Ти кажеш, що не можеш їх дістати, та я хочу переконатись.
Аявамат відріже тобі вуха, потім носа, язика,
може, вичавить очі.
І якщо сейф після того не відкриється,
ми перед тобою вибачимося.
Годі. Слухайте.
Я не знаю, чи вам відомо щось про втрату пам'яті,
що з'явилась у нього після нещодавнього інсульту.
Це щось типу затемнення.
Що, як він забув, що може відкрити сейф?
Цей слюсар, якого ти викликав,
може, десь записав щось на папірці?
А ти на нього й не глянув?
Так. Можливо...
Гаразд. Спробуємо інакше.
Якщо він тобі його дав, куди б ти його поклав?
Гаразд.
Що там?
Добре.
Так.
Усе добре? Усі щасливі?
От гівнюк.
Скільки ти набрав?
Що?
До сотні Вінса. Скільки в тебе є?
Уся сума.
Брешеш. Тобі залишилось години півтори до дедлайну.
Якби була вся сума, ти б давно викупив брата.
Гроші вже в місті, мудло тупе.
Тобто в мене є сто тисяч причин привезти тебе туди живим.
Замість того, щоб закопати десь тут
і сказати Вінсу, що я тебе не знайшов.
Що ти робиш?
Не чіпай мене, бляха.
Ага!
Треба ж.
Тут більше сотні.
Так. 150.
Мої вітання. Ти вклався у строк.
Але ж ти погань ходяча.
Повертай ліворуч.
До міста швидше їхати прямо, а потім по 95.
Повертай. Я знаю, де зрізати.
Тут немає куди зрізати. 95-м шосе звідси по прямій.
Слухай, якщо ти хочеш мене вбити, так і скажи.
Я тебе вб'ю.
Сучий син!
Кажу вам, гроші у Піта.
-Я чую. -Ви мені не вірите?
Мені начхати.
Якщо виїхати зараз...
То я дожену його, зіштовхну з дороги?
І вб'ю поліцейського?
Коли не залишають ці справи нерозкритими.
Звідки ти знаєш, що взяв він?
Я бачив.
І нічого не сказав?
Бо я думав, що він їх повертає.
Навіщо їх повертати?
Одрі вклала їх...
Ах ти падло мале!
Одрі вклала їх у схему з нерухомістю,
думала, що поверне їх, і ніхто не помітить.
Так. А хто втягнув її в цю довбану схему з нерухомістю?
Він, бо знав, що в неї є ваші гроші.
Ви з нею купували нерухомість до цього?
До чого?
До того, як ти переконав мене видати їй мої 150 штук?
Розклад такий.
Ви обидва мені винні.
Мені потрібна вся сума, плюс за моральні збитки,
я не люблю, коли білі чуваки мають мене за ідіота.
Тепер щодо неустойки:
спершу розберімося з іншими претензіями.
Наведіть у себе лад і дістаньте мої гроші.
Ми заберемо тіло з собою в резервацію й закопаємо його.
Його ми також заберемо.
Коли ти подзвонив і розповів про копа,
Одрі боялася, що ти можеш приїхати туди й зіпсувати...
Ні, ні. Вона не хоче тебе вплутувати.
Як приїдеш, розлютиться.
Не вперше.
Може, там усе нормально.
Може, у того копа є причини
-поговорити. -Не має права.
Що б у них там не було з Пітом.
І ти його повчати хочеш?
Ти остаточно зіпсуєш собі кар'єру,
є значно легші способи,
ніж побити запроданця-копа.
Цей тип увірвався у наш дім і налякав Карлі до всирачки.
А що б зробив дідусь?
Відповідай.
Джуліє?
Дідусю, привіт. Тейлор пішов...
Джуліє.
Дідусю, щось сталося?
Діти з тобою?
І Карлі теж. А що?
Добре. Це дуже добре.
Що сталося?
Їдьте з дому. Я не знаю, на скільки.
Дідусю, ти лякаєш мене.
Послухай мене. Їдьте звідти.
Тільки не на ферму. І не до батьків Ленса.
Чому не можна до батьків Ленса?
Поживіть поки у твого брата.
Знаю, буде тіснувато.
Де Ленс?
Він не тут.
А де?
Я не знаю.
Докері...
Що Докері? Ленс із Докері? Він...
Слухай. Просто зроби, як я сказав.
Прошу, зроби, як я сказав.
-Гаразд. -Зараз же.
Добре.
Джуліє, ще одне.
Бабуся не відповідає на дзвінки.
Тож... Спробуй зв'язатися з нею,
скажи їй: «Докері знає».
Зрозуміла?
«Докері знає». Зрозуміла. Я просто не...
Люблю тебе. Я люблю тебе, золотце.
Поцілуй від мене дітей.
Він каже, ми маємо...
Маємо їхати зараз же.
Іди бери Джейкоба. Елен я сама заберу.
-Ну, дякую. -Рано радієш.
Тобі ще їх у Тейлора няньчити.
А ти куди?
А мені, бляха, доведеться рятувати Ленса.
Заходьте.
Заходь.
Він мухлює.
Я так і знав. Як?
Я не можу сказати.
Що? Чекай.
Ти точно знаєш, що він мухлює.
-Але ти не розумієш, як? -Ні.
А, може, й не мухлює. Може, йому просто щастить.
Ні, я провів тест.
Який тест?
Я довго не міг підловити його,
тож почав здавати знизу.
Ти мухлював? У моїй залі?
Виходу не було.
Ти хоча б уявляєш, як довго я намагався
переконати усіх, що тут грають чесно?
Ось я й вирішив переконатися.
Так, тепер я знаю. Але ти не кажеш, як саме.
Він майже завжди залишав карти, які я роздавав.
Та була одна
велика роздача, банк тисяч на двісті.
І от час показувати,
у нього валет і дама, майже стріт, він кладе їх на стіл.
-І? -Я здавав йому дві десятки.
Чекай, ти здав йому дві десятки, а в нього замість них валет і дама.
Так.
Думаєш, він підміняє карти?
У Техаському голдемі з двома колодами різних кольорів?
Як це взагалі можливо?
Ніяк. Так не має бути.
І я б відчув, що колода легка.
Дідько.
Тоді що? Він...
То в нього при собі друга колода?
Навіть якщо він зумів непомітно для мене підмінити карти,
ризиковано вводити нові карти, коли там сам не роздаєш.
Ага.
Так. Два гравці за одним столом відкриють по чирвовому валету.
Комусь доведеться пояснювати.
От бляха.
І чим це для нас обернеться...
Нічим хорошим.
Надто для тебе.
Так?
Любий.
Мукерджі уже хоче перевести фішки в готівку.
Байдуже.
Наш геній не може його підловити.
Бляха. А якби у тебе було трохи більше часу?
Люба.
Неважливо.
Ти сказала, що він забирає гроші. Усе скінчено.
Часу й так уже обмаль.
-Я знаю, як змусити його лишитись. -Як?
Ти вийдеш туди гола?
Скажи йому, що зіграєш з ним.
-Ні. Я ніколи не граю за своїм столом. -Давай.
-Я знаю, та... -Ні.
Ти думаєш, тоді він залишиться?
Треба спробувати.
Я б іще подумав, якби у нас був шанс його підловити.
Але мій найкращий круп'є дивився, як він грає.
Скільки там? П'ятдесят партій, і жодної зачіпки?
Не бачу сенсу грати ще 50.
А якщо він піде, ти не дізнаєшся.
Едді тут найкращий.
Едді кращий у тебе, але не кращий з усіх.
От дякую.
Так. А то я не знаю.
Щоб схопити шулера,
потрібен шулер.
Едді?
Хто найкращий із тих, кого ти знаєш?
Зупини машину.
Паркуйся.
Не глуши двигун.
Нам знадобиться світло, а я не хочу, щоб сів акумулятор.
Виходь.
Необов'язково це робити.
Я знаю.
Але мені хочеться.
Виходь з машини.
Вийди на світло.
Цікаво, це губернатор хоче відстрочити твою страту
чи попрощатися?
Скажіть, що гроші в мене.
Ні. Гроші в мене.
Пішов він.
Зараз наш час.
П'ятсот штук.
Чого?
Якщо відпустиш,
я дам тобі 500 тисяч доларів.
Скільки на тобі курток?
-Вони не при мені. -Та ти що.
12 годин.
Ці 150 штук ти збирав тиждень.
Слухайте, я задумав серйозно кинути Вінса.
Усе почнеться, коли я приїду в Чайнатаун.
Замість того, щоб прикопати тебе зараз,
покласти п'ятдесят штук у кишеню,
бути героєм, що поверне Вінсу його сотню,
ти хочеш, щоб я дав тобі ще дванадцять годин
на другу спробу кинути Вінса?
Три роки у в'язниці
я тільки й робив, що планував йому помститися.
Думаєте, не придумав, як?
Три роки — це довго,
щоб думати тільки про одне,
вирішувати, як це зробити.
На коліна.
Пів мільйона доларів.
-Подивись на мене. -Ні.
Ні.
Ти думаєш, я тут через гроші? На коліна.
Так. Спокійно.
«Спокійно»?
Ти мене вбити збирався!
Піте?
Бабцю, ти як?
-Піте, що відбувається? -Бабусю!
Хто він?
Я поліцейський. Поліція Нью-Йорка.
Якщо не вірите, запитайте у нього.
Чому ви намагалися вбити мого онука?
По-перше, я не збирався нікого вбивати.
-Брехня. -Не забивайте мені баки.
По-друге, я навіть не знайомий з вашим онуком.
Цього чоловіка звати Маріус Йосипович.
Він аферист, вуличний шахрай і просто шмат лайна.
-Ти брешеш, бляха. -Ні, брешеш тут ти.
Ти брешеш.
Маріус Йосипович — це псеводнім.
Він вам так сказав?
Слухай, не вір йому. Я все тобі поясню.
Пристебніть себе до ручки.
Ви робите помилку.
Не вперше.
Можна я дістану свої? Вони в мене в кишені.
Поряд зі значком. Можете подивитись.
Можете подивитися, переконатись, що вони справжні...
Пристібайся.
Піте, а тепер скажи, що відбувається.
Піте?
Я маю дещо зробити.
Скажи, що відбувається.
Я маю дещо зробити.
-Це гроші Ленса? -Довірся мені.
-Піте! -Довірся мені.
Не можу.
Піте.
Що ти робиш?
Піте!
Піте, ті гроші мали врятувати нас.
Піте!
Дідусю.
Бабуся сказала Джулії, що поїхала сюди.
Одрі?
Діду...
Це її кров?
Що? Ні.
А чия?
Він не назвав мені своє ім'я.
Принаймні, справжнє.
Він...
Знаєш, хто такі кілери?
Я ж поліцейський.
Ну, він кілер.
Був.
Хлопець Докері встромив ніж йому в хребет.
Нащо він приходив?
Він не був клієнтом?
Дідусю, ти найняв кілера?
Щоб убити Докері?
А кого тоді?
Тільки так я міг би її врятувати.
Дідусю.
Діду, все нормально.
Не переживай.
Заспокойся.
Знаєш, що таке тяжке вбивство?
Так.
Якщо ти найняв убивцю,
і його самого вбили,
ти винен, наче сам спустив гачок.
Гаразд.
-Гаразд? -Так.
Час викликати копів. Я можу...
Де бабуся?
-Я не знаю. -Ні?
Вона не відповідає на дзвінки.
Продовжуй дзвонити.
Гаразд?
Я поїду в супермаркет і куплю все необхідне.
Гаразд?
Потрібне для чого?
Щоб усе тут відмити.
Знаєте, люди завжди кажуть: «Мені шкода, та я попереджав».
А мені от не шкода.
Я пристебну вас до керма. І ви нас вивезете.
Ви в курсі, що вже нажили собі величезну купу проблем?
Напад на копа, викрадення копа,
замах на вбивство копа.
Я все ще не впевнена, що ви коп.
Загроза життю шляхом наїзду автомобілем.
Гаразд.
Ви точно знаєте, що я той, ким представляюся.
А от ваш онук...
Ясно, що справжнісінький гівнюк.
Це не означає, що ми не рідня.
Ви щойно бачили, як він украв ваш пікап і ваші 150 тисяч доларів,
і у вас усе ще є сумніви?
Шкода, що ви не моя бабця.
Так?
Я замолода бути вашою бабцею.
І це не мої гроші.
Але ви хочете їх вернути.
-Куди він поїхав? -Маріус?
Звіть, як хочете. Куди він повіз гроші?
Ось чому я вірю, що ми можемо домовитись.
Як я казав, вам уже загрожує ціла купа статей.
Але це необов'язково. Я охоче почну з чистого аркуша.
Я навіть можу дати вам частку з тих 150 штук.
Мені потрібен тільки Маріус.
Думаєте, я здам свого онука?
І до речі. Його звуть Піт.
Ось що я пропоную.
Ви кажете, куди він поїхав.
І я дозволю вам сісти у машину.
Чекайте.
Припиніть, бабцю.
Не пристрелили мене, то не вб'єте і зараз.
Куди поїхав мій онук?
Я ж кажу, він вам не онук.
Нью-Йорк!
Що?
Нью-Йорк. Мангеттен.
Мені потрібна адреса.
Адреси нема. Це підпільна ігрова зала.
Я вас туди відвезу.
Ви відвезете мене туди,
інакше я буду тягнути вас, поки не закінчиться бензин.
Ваша ставка.
Поїхали.
Дама б'є.
Панове, дозволите приєднатися?
Великий Вінс Лонерґан зволив сісти за власний стіл.
Який знаменний день.
Побачимо.
-Прошу. -Дякую.
Дай дорогу. Мудило сраний!
Схоже, ви вже так робили? Пристібали людину до керма.
Коли займаєшся заставами,
доводиться пристібати людей до чого завгодно.
Не знаю, чи далеко ми заїдемо.
Нас може зупинити перший зустрічний коп,
ви проведете свої золоті роки за ґратами, десь у Ніантіку.
До міста їхати не треба,
лише до місця, де є зв'язок.
Отто.
Слава богу!
Слухай, Отто.
Одрі, Докері знає! Він забрав Ленса.
Я думав, він по тебе прийшов.
І якийсь підозрілий коп забрав Піта.
Одрі, Піт нас обікрав.
Отто! Цей коп зі мною!
Як це можливо?
Я слідкувала за ним. Слухай.
Ми зараз у лісі біля Меріту, поряд із Норвоком.
Приїдь забери нас. Коп покаже, де Піт.
Гроші досі в Піта?
І мій пікап.
Машина копа от-от здохне.
Я спробую дістатись до майстерні...
Одрі!
Творчий керівник: Владислава Бурмістрова ком.