У попередньому сезоні...
Там була гойдалка на шині.
Вона мені найкраще запам'яталася.
Щоліта дідусь її знову вішав.
Піте, замовкни ти нарешті.
Я тут три роки.
І всі три роки маю цю маячню слухати.
Ти шахрай.
А ти за що сів, за пограбування тиру?
Я за два дні вийду.
А тобі ще два роки УДЗ не світить.
Дідусю, бабусю. Це я, Піт.
Я всю нашу родину на обід покликав. Усіх кузенів.
Чудово.
Тейлоре, я кохаю тебе.
Ти маєш бути зі мною.
Мав це сказати, коли він освідчився,
та роблю це зараз.
Хочу свої гроші, Отто.
От мудило.
Я приїхала по нього.
Він тобі ні до чого. Та він — батько мого сина,
тож, потрібен мені живим.
Слухаю.
Що ти робиш?
Може, ще не пізно дати задню.
Гроші мені не потрібні. Хтось має їх відмити.
Треба простежити за деким.
Натомість ти нас навчатимеш.
Хочеш навчатись? Гаразд.
Перший урок: позбудься хлопа. Тоді поговоримо.
- Чому ви тут? - Мені потрібен профі з фарбування стін.
Просто скажіть, кого треба прибрати.
Він перед вами.
Усім лягти на підлогу.
Пішов.
До нас прийшов коп, шукає Піта.
Він з Нью-Йорку, звуть Вінслоу.
Карлі, скажи йому,
що ти не згодна на обшук будинку.
Одрі!
У мене біда.
- Їдь звідси! - Бабусю, скажи, що сталося.
- Забирайся! - Не можна в це лізти.
Я вже вліз.
Привіт, Піте.
Хіба ми знайомі?
Ні.
Джина?
Ми хочемо знати, де твоя мати
та 11 мільйонів доларів.
- Де твоя мати, Піте? - Я не знаю.
Не знаєш?
Що за ідіотська відповідь?
Що заважає нам завалити тебе отут?
Те, що я знаю, як її знайти,
а ви ні.
Так? Тоді давай.
Як ви...
Як ми що?
Як ви дізнались?
Про мене й матір?
Ніхто з тих, хто працював до нас,
не цікавився, що сталося у Маунт-Вернон
тоді, коли вкрали 11 мільйонів.
Не думали, що якийсь придурок вирішив тир пограбувати.
Тебе часто запитують?
Як ти до такої хріні додумався?
Постійно.
Ну, ми подумали, а що як ти не придурок?
Нашою першою зачіпкою був охоронець.
Він був у тирі, коли ти туди зайшов.
За десять хвилин він повернувся на пост і загинув у перестрілці.
Ти намагався стримати його? Щоб він не повернувся?
Шкода, що не вийшло. І ти потрапив за ґрати.
Як ви дізналися, що я вийшов?
Наш хлопець створив бота,
щоб шукати ваші з мамою сліди всюди.
Тиждень тому твоє ім'я спливло в аеропорту.
Гаразд. Два квитки у Форт-Лодердейл.
То вам у Буфало чи у Форт-Лодердейл?
Хіба обов'язково хотіти летіти, щоб купити квитки?
Ти не сів у літак.
Ні, мені треба було пройти крізь охорону.
Ми ловили втікача.
З моєю сестрою.
Та симпатична білявка?
І куди ти поїдеш?
У Нью-Йорк.
Я маю прийти. Мене не має бути в Коннектикуті.
Вирішив родину відвідати?
Ми слідкуватимемо.
І якщо ти їм скажеш тікати...
Хоча, ти не скажеш,
ти ж будеш зайнятий пошуками мамці.
У тебе три дні, а тоді вони почнуть помирати.
Білявка буде першою.
Ти маєш тікати.
Там 11 мільйонів.
А що як ФБР візьме тебе за ту аферу з Вінсом?
- Мене навіть не шукають. - Агента підстрелили.
Гроші зникли. Тебе шукають.
Але вони нічого не доведуть, Марджорі. Годі тобі.
Справа не в цьому.
Коли ті типи дізнаються, що тебе знайшло ФБР,
і зрозуміють, що ти не Піт, що їм завадить тебе пристрелити?
Я щось придумаю.
Марджорі, ми говоримо про 11 мільйонів.
Гаразд.
І як ти пропонуєш їх знайти?
Зачіпок у тебе не багато.
За десять хвилин після того, як Піт пограбував тир,
там була перестрілка, у якій загинув охоронець.
В інтернеті про це щось має бути.
І я знаю номер їхньої машини.
Але зараз у мене немає комп'ютера.
- Тож… - Маріусе, я зав'язала.
Я лише прошу тебе трохи покопати.
Це буде дорого коштувати.
Отримаєш п'ять відсотків від суми.
Дарма я зняла слухавку.
Гаразд.
Гадаю, вони тобі чимось погрожували.
Так, сказали, що вб'ють усю родину, починаючи з Джулії.
Просто супер.
Застави Бернґардт.
Одрі?
Ні, це Джулія. Чим я можу допомогти?
Малявка-білявка?
Ти мене не пам'ятаєш? Це Луїс Меркадо.
Звісно, я вас пам'ятаю.
Малявка, відповідала на дзвінки.
А Отто там?
Зараз немає.
Хай набере мене.
Можна дізнатись навіщо?
Просто передай.
А косички ти ще плетеш?
Більше ні.
Луїс Меркадо
Ти щось часто стала напрошуватися на зустрічі.
Я все порахувала й вирішила сказати тобі особисто.
Схоже, я буду засмучений.
Щоб відмити твої 150 штук,
мені доведеться вигадувати ліві застави,
а потім складати твою готівку в банк як заставу.
Це займе три-чотири місяці.
Якщо треба швидше,
їдь у казино «Могеґан» сам і обміняй їх на фішки.
Дай вгадаю.
Ти поґуґлила, як відмити гроші,
і знайшла сценарій фільму з капітаном Кірком.
Ти його бачила?
«Будь-якою ціною» (2016)
Хороший.
Тільки от у ньому не кажуть,
що на фішках є радіомітки
для контролю їхнього обігу.
Хочеш повернути гроші?
Не забувай, чому ти в цьому становищі.
Ти запропонувала цю послугу, щоб урятувати батька свого сина.
Якщо відмовишся,
з ним щось станеться,
і, не доведи Господь, з тими, хто тобі дорогий.
Три місяці — задовго.
Гроші мені потрібні за тиждень.
Задоволення ти мені приніс,
та без ентузіазму.
Бляха.
Ти ж не залишиш поганий відгук на «Єлпі».
Ти хотіла про щось поговорити?
Чому, думаєш, Шон так рветься у Гартфорд?
Мені начхати на Гартфорд відтоді, як «Вейлерс» пішли.
Він просуває ідею, щоб у Коннектикуті, як і у Кентукі,
заставами займалася влада.
Але він втратить бізнес.
Ні, якщо отримає державний контракт.
Тоді бізнес втратять дідусь і бабуся.
Але в тебе
буде бісова купа грошей, щоб допомагати їм.
Я дочекаюсь, поки Шон укладе угоду,
розлучуся з ним, відсуджу половину грошей,
і ми з тобою одружимось на гавайському пляжі.
Не схоже, щоб ти радів.
Слухай, я...
Я люблю гроші не менше за інших,
та ти потрібна мені зараз.
Потерпи трохи.
Романтична подорож з Бредом у Коста-Ріку…
Штучка Один і Штучка Два?
Вона спить.
Класний рюкзак.
Знайшла в машині.
Елен він більше не потрібен. Каже: «рожевий — це для малюків,
тільки фіолетовий», — або одразу в сльози.
Чуєш,
може, залишишся й подивишся зранку за малими?
Я від снодійного рано не відійду.
Звісно.
Я записую, скільки ти мені винна.
Ну, звісно.
А Піт не казав, куди він поїхав?
Ні. А що?
Хочу з ним поговорити.
Добраніч.
Алло.
Машину взяли в оренду в Квінсі.
Але я не можу дізнатись, на чиє ім'я.
А щодо його матері?
Востаннє ім'я Меґґі Мерфі світилось
у Новому Орлеані три роки тому.
А що з перестрілкою?
Через десять хвилин, як Піт зайшов у тир,
на складі поруч була стрілянина, троє загинули.
- Два сторожі й... - Охоронець.
Так, і перед тим, як перейти в інший світ, сторож сказав,
що одним з двох грабіжників
була біла жінка за 50.
Знайомий опис, адже я була в ролі матері Піта.
І з цього складу вкрали 11 мільйонів?
Ні. Принаймні, офіційно.
У жодному звіті немає згадки про 11 мільйонів
або взагалі про крадіжку.
Про що це свідчить?
Що вони пограбували злочинця.
Саме так. І володар 11 мільйонів —
не просто собі злочинець.
Може, якийсь біржевий брокер...
З громилами, що погрожують родині?
Маріусе, перед тим, як шукати машину й гроші,
для початку тобі треба знати,
з ким ти, бляха, маєш справу.
Підлий Піт
Допомогти?
ЧОЛОВІКИ
Ти раб своїх звичок.
От бляха.
Тобі не завадить змінити місце полювання, друже.
Мені не потрібні твої поради, мудло.
Чого тобі? Відкрий двері.
Я шукаю Джину.
Ви з Джиною можете йти у сраку.
За десять секунд я викличу копів
і скажу, що ти вкрав мій гаманець.
У мене його немає.
Це твій гаманець, довбню.
Де вона?
Бабцю, не думай цього робити.
Отець Лебек — слуга Божий.
Він — людина.
І може вибовкати щось.
Я скажу те, що знають усі. Не...
Бабусю, я благаю тебе.
Не зараз. Хоча б за тиждень.
Хай усе втрясеться.
А за тиждень втрясеться? Копа ж убили.
Так, справу віддали у Фейрфілд.
Вони не довбні, але поруч лежали.
Бабусю?
- Скажи мені, що почекаєш. - Гаразд.
Добре.
Я поїхав. Гаразд?
Де Карлі? Її підкинути?
Вона залишилась у Джулії.
Добре.
Бабусю?
Ага.
Ти зробиш, як він сказав?
Сповіді потрібні для того,
щоб нам відпускали гріхи.
Ти не зробила нічого, за що треба каятись.
Це випадковість.
Я опинилась у тій машині з пістолетом, наробила купу дурниць.
Побігаю по справах.
І заїду в контору.
А ти як себе заспокоїш?
Будеш пити й витріщатись у нескінченність?
Раніше допомагало.
Після В'єтнаму ти десять років у норму приходив.
У тебе стільки немає.
Ти не спиш.
Майже.
Я побачила рюкзак Елен на столі.
Так, її обід пролежав там усі вихідні,
смердить як ядерне звалище,
то я купила їй сендвіч дорогою в школу.
Ти її рожевий рюкзак узяла?
Так, вона не сперечалась.
Вона мене слухається, я ж крута тітка Карлі.
Ти дивилася, що всередині?
Ні, ми взяли його й пішли. А що?
Я залишила в ньому деякі документи. Потім заберу.
Я дивувалась, чому такий важкий.
Хіба немає правил, скільки має важити дитячий рюкзак?
Так, а ще
дітям заборонено працювати в шахтах.
Облом. Дякую, що залишилася й пригледіла.
Прошу. Мені подобається...
В ЕНРІКО
- Де він тебе знайшов? - У парку.
Я ж казала, змінюй місця.
Треба валити, поки він не прийшов.
- Ґевіне. - Вибач.
- Відкрий двері, Ґевіне. - Заспокойся.
Я знаю, що ти здала мене тим типам.
Так і було задумано.
Скільки тобі заплатили?
П'ятсот?
Більше?
Штуку.
Я заплачу дві, якщо дізнаєтеся,
в якому готелі вони живуть.
- Як ми... - Розберетесь.
Ось. Номер їхньої машини.
Решту отримаєте, як знайдете їх.
Давай. Бери.
Бувайте, друзяки.
Мудло.
- Я мудло? - Ага.
Ти ж мене кинула.
Я радий тебе бачити.
Поїхали.
Я зі служби охорони.
Розмова записується.
Скажіть, що ви згодні пройти зі мною.
Я не згодна пройти з вами.
Тоді я викликаю копів.
ПОЧАТКОВА ШКОЛА БРІДЖПОРТА
Елен зранку взяла не той рюкзак.
Дякую, я їй передам.
Мені треба забрати інший.
Отримаєте обидва в кінці дня.
У ньому залишився старий обід,
і як хто ненароком його відкриє,
тут усі почадіють від випарів.
Рюкзак варто розбирати щовечора.
Ваша правда.
- Напевно, ви були зайняті. - Так.
І тому її привела няня сьогодні?
Няня?
Це моя сестра Карлі.
Навчалась тут рік, коли була віку Елен.
Саме в той рік наші батьки загинули в аварії
на шосе Редінґ.
Він рожевий.
Пробачте, мамо, тату.
Тримайте.
Дідько.
Це не її рюкзак.
- Ви певні? Іншого немає. - Я впевнена.
Чекайте.
Шеллі погано себе почувала, і її забрала мама,
здається, у неї також був рожевий.
Шеллі Берс?
Ні, Шеллі Мартін. Хто така Шеллі Берс?
Я неправильно запам'ятала прізвище.
Її мама Сара?
- Гейл. - Ого. Я все наплутала.
- Подзвонити... - Я сама.
Але повернути його — мій обов'язок.
Мені потрібна адреса.
Взагалі, інтернет для того й придумали,
щоб ти все сама знаходила
і не відволікала свого брата-копа.
Ґейл Мартін.
Сподіваюсь, не втікачка.
Вона мати однокласниці Елен.
Ми ведемо дітей в океанаріум.
А у школі не могла запитати?
- Я не… - Не змушуй мене знову брехати.
Я знаю.
Не маю звинувачувати себе. Він убивця.
Він знав, що все може піти шкереберть.
Що?
Ти відчуваєш не провину, а сором.
І потопаєш у жалю до себе, ти це знаєш.
«Бідний я, нещасний, ніхто мене не любить,
краще вже померти».
- Пішов ти в сраку. - Хіба це не так?
Навіщо я взагалі тебе в гості покликав?
Ти клеївся до моєї дружини. Тобі треба пику начистити.
Це краще, ніж сидіти тут і жалітися.
Пішов ти!
Ти це вже казав.
У той день,
я...
все думав, що востаннє бачу свою дружину
і цей будинок.
Усе було так трагічно, ніби в ірландській п'єсі.
«Востаннє я колупаюсь у носі, чухаю яйця».
Як раніше було б зручніше.
Сповідальня ще не готова.
Знаєте, багатьом більше подобається просто
сидіти й спілкуватися.
Простіть мене, отче, бо я згрішила.
Я ж бачила.
Справді?
Дідько.
Їх було двоє.
Ви лише відволікали.
От і Кенеді так убили.
Я вільна?
ВІДЕОСПОСТЕРЕЖЕННЯ ЗА ВАМИ СПОСТЕРІГАЮТЬ.
Маріусе?
Як справи, друже?
Я за ґратами. Як гадаєш, як у мене справи?
А я гадав, що вам, буддистам, усе до дзену.
Злітай у Бірму, пізнаєш дзен по самі гланди.
Чого треба?
Поговорити з моїм минулим співкамерником, Пітом Мерфі.
Твоя комісія все ще 50 доларів?
Для тебе — ні.
- Справді? - Для тебе 500.
- Чому? - Мухлював у картах.
- Неправда. - А трюк із тузом?
Це ж фокус. Ми грали на локшину.
Навчи мене.
Ти справді цього хочеш?
У неділю до мене приїде родина. Хочу сина здивувати.
Гаразд. Знайди колоду карт.
Я думала, що ви приїдете.
Зі школи дзвонили?
Зі школи? Ні.
Ці діти.
Усе в них однакове: одяг,
портфелі...
Це мій брат Дезмонд.
До речі, ви не представилися.
А тепер зніми колоду, це означає...
Я в курсі, що означає зняти колоду.
Тоді, зніми її й почни показувати карти.
І коли показуєш, кажи:
«Це твоя карта? Твоя карта?» Хоча, ти знаєш, що це не вона.
І навіщо?
Помилятись — це весело.
Я не хочу помилятись, лише вразити сина.
Гаразд. Як скажеш.
Ти продовжуєш показувати карти,
а коли дійдеш до тієї, що була внизу,
до зняття колоди,
наступна за нею буде та, яку він вибрав.
Це твоя карта?
Ага.
На кажи: «Ага».
Знайшли їх.
Вдай здивування, довбню!
Так, це моя карта.
Нікчема.
Тенцине, твій син буде здивований.
Ще б пак.
Просто сраний Девід Коперфільд.
Так, потренуйся на інших.
За вечерею, наприклад.
Так, дякую.
Немає за що. То я зможу сьогодні поговорити з Пітом?
Але спочатку заплатиш мені 500 баксів.
Про що ти?
Це твоя ціна.
А фокус — плата за те, що я не кинув слухавку.
Сучий ти син.
Привіт. Де?
Хочеш дізнатися як?
Чесно, мені...
Ми дзвонили й казали, що наші боси зникли,
і нас звільнять, ось номер машини.
Геніально. То де вони?
У готелі на Бенк. Номер 1106, Френк і Джо Гупери.
Вони зараз там?
Машини тут немає.
Набирали номер, не беруть.
Добре. Дістаньте ключ.
Один з вас нехай чекає на парковці.
А інший — упевниться, що номер пустий, і чекає всередині.
Зустрінемось за 15 хвилин.
Де ми візьмемо ключ?
Алло?
Нагорода за знахідку?
Більше схоже на нагороду за обшук.
Називайте, як хочете.
І скільки?
Це неможливо.
Дез, давай зателефонуємо копам.
Слушна думка.
Слухайте, гроші не мої.
Ви не проти, якщо я зателефоную їхньому власнику?
Дзвоніть, кому хочете.
Можна тут курити?
Ні, не можна. Тут діти живуть.
Привіт, це Джулія.
Де ти?
Я тут у сраці.
Можу допомогти?
Я сподіваюсь на це. Забув ключ у кімнаті.
- Ваше ім'я? - Гупер. Френк Гупер.
- І ваш номер кімнати? - 1106.
Так, пане Гупер. Можу побачити документи?
Вони теж у номері.
Якщо ви підете зі мною, я...
Та мені насрати, чому тебе називають Малюк Карл Великий!
Твої клієнти? Усі клієнти в сраці тебе мали, мудло.
А дружки вже здохли.
Викинь своє лайно, або нас посадять.
І пробірки, і ваги. Вивези все звідти.
- Пані? - Не панькай тут мені, бляха!
«Чи є у тачці бензин?»
Так, він там є!
ЗАЧИНЯЙТЕ ДВЕРІ
Малюк Карл Великий?
Пісня «Стілі Ден». І портьє замолодий, щоб її знати.
Бачила, як я його розвів?
Так, непогано.
Я радий, що ми знову разом.
Притримай коней.
- Просто кажу. - Знаю я твоє «просто».
- Гейл Мартін? - Ага.
- Де вона? - Ви куди?
- Джуліє! - Це мій дім. Агов!
- Джуліє, ти як? - Нормально.
Нормально, кажеш.
Ти ж під кайфом. Я по очах бачу.
- Покажи руки. - Ви хто?
Я хто? А хто ти, в біса?
Він твій дилер? Може, мені його руки перевірити?
Що за хрінь? Ось, дивіться.
Томе?
Що у «роботі під прикриттям» тобі не зрозуміло?
Це мої гроші там на столі?
Були в портфелі Елен, переплутали...
Присягаюсь, якщо брешеш,
твоя люба Елен поїде до притулку,
і ти її до повноліття не побачиш.
Не треба.
- Так. - Вона не бреше.
- Будь ласка. - Так.
Та хто ви такий?
Я її куратор!
Я куратор.
Слухайте,
ми взяли її з наркотою в дупі в аеропорту Бредлі,
і вона працює на нас заради своїх дітей.
Досить. Не чіпай мене.
Перестань.
Якщо хочеш зберегти двері, помовч.
Так, це я. Скасувати штурм.
Повторюю, скасувати штурм.
Гаразд, дякую.
Клятий спецназ.
Спить і бачить, щоб вибити комусь двері.
Ви з УБН...
Гадаю, це найтупіше питання з усіх,
що ти міг мені поставити.
Підйом. Там усе?
- Так. - Забирай.
- Уперед. - Пробачте.
І віднеси Турку, може, не вб'є
за спізнення… Сьогодні вівторок,
і якщо ми його дістанемо, тоді,
можливо, я не запхаю твою дупу у в'язницю.
- Ви не можете просто... - Послухай.
За два дні зателефонуй сюди.
Скажеш, що Чіно сказав тобі подзвонити.
Назвеш адресу, і дядько Сем надішле тобі десять штук
на ремонт дверей. Зрозумів?
Але двері в порядку.
Їм не варто про це знати.
Ти вдарив мене.
Так. Треба було їх шокувати.
А ти чудово впоралася.
Це гроші Докері?
Можна я потім усе поясню?
Якщо не казатимеш нашим,
що я ще у Бріджпорті.
А чому ти ще у Бріджпорті?
Здається, у вас в офісі є пістолет?
Носи його.
- Гадаєш, вони... - Навряд чи, та хто знає.
Не хочеш собі залишити?
Ні.
Що ти робиш?
Нам задали читати місцеві новини.
Ну, знаєш, домашка, її зазвичай роблять,
коли приходять зі школи...
Ніколи не чула.
- Так. - Ага.
Агов. Загаси.
- Я у вікно. - Ні. Зараз же.
Гаразд.
Тепер випий.
Пішла ти.
Що з тобою таке?
Ти не хочеш речі, що я стирила.
Так реагуєш на травку.
Так, я така.
Тобі родина спокою не дає?
Твій раптовий кузен?
Чи той довбаний коп?
Я не знаю. Я просто...
Я не знаю.
Гаразд.
Хай йому, очманіти!
Що?
Це він.
Той коп, на якого я рушницю наставила.
Він мертвий.
Детектива знайдено вбитим у Бретт Вудс
- Так, бачу. - Хто його вбив?
Ти говорив із Семом?
Він знає мене краще за всіх, після тебе.
Він мене клеїв.
У нас схожі смаки.
Але йому не перепало.
Це в нас теж спільне.
Як воно з отцем Лебеком?
Так, я знаю тебе краще за всіх.
Було нормально.
Я все йому розповіла.
Сказав читати «Аве Марію»
і ще вбити Монсеньора.
Я злякалась.
Нічого йому не сказала.
Я знаю, що це була випадковість, та...
Я вистрілила в голову чоловікові.
Вбила його.
Ти зайнятий?
Шалено.
Забронюй місце на парковці.
Чекаємо на віпів?
Ні, машину вбитого детектива, якого знайшли в лісі.
Її везуть з Фейрфілда.
Застави Бернґардт.
Це Мо.
О, привіт.
Ви бачили той «кадилак» за рогом?
БИЙТЕСЯ ГОЛОВОЮ ТУТ
Це тачка того маляра. Стоїть уже декілька днів.
Якого біса сталося, Отто?
- Ти справді хочеш знати? - Ні.
Але мені не треба, щоб це позначилось на мені.
Чи на моєму братові.
Просто відженіть кляту машину.
Зрозуміли? І ви мені винні.
Хто це?
Та це...
Був Мо.
Уже кінець місяця. Просить заплатити.
Він був брудним копом.
Була сутичка з тим, хто йому платив.
Вивезли до лісу, дві кулі в груди, одну в голову.
Як профі.
Агов, красунчику.
Тобто на це ти відгукуєшся.
Я кликав тебе тричі. Що з тобою?
Я згадав, як він приходив до нас.
Той коп. Як там його?
А, Вінслоу?
Кожного дня стільки приходить, не запам'ятаєш.
Але його я запам'ятав.
Може, через око?
Нащо нам її надіслали? Зробити тести?
Вони хочуть закрити справу.
Свідків немає,
у жертви була сумнівна репутація,
схоже, черговий брудний коп врізав дуба.
Знаю, ми не маємо бути байдужими,
та по ньому не варто сльози лити.
Тоді навіщо вона тут?
Сюди їде пані детективка з Нью-Йорку.
Неофіційно, звісно,
хоче впевнитися, що копи штату
не такі дурні, як усі вважають.
Кажуть, вона найкраща.
Найвище розкриття у місті.
Вона і з тобою захоче поговорити, бо ти його бачив.
Тому не забудь причесатися.
Привіт. Це я.
Ти затримався.
Так. Довелося кузині помогти.
Де ти?
У номері.
ЗАСТАВИ БЕРНҐАРДТ
Чорт забирай!
«Чорт забирай», що?
Я вийшла забрати дещо з пікапа й забула ключі.
Вони в тебе в руці.
Це вже край.
Я радий, що не сам їду з глузду.
Дякую, любий. Дуже мило.
А ти куди?
Піду до Мо.
Тейлоре, набери мене. У нас проблема.
ГОСТЬОВІ КІМНАТИ
Піте. Як ти, друже? Дякую, що набрав.
Маріусе, як ти, друже?
Добре.
Тенцин сказав, що ти хотів поговорити.
Щось важливе?
Ну, поки ми сиділи разом,
ти розповідав про діда й бабусю, про кузенів,
ферму і все таке.
- Так. - Але про матір ніколи ні слова.
І?
Ну, це якось дивно.
І вчора мені зателефонувала жінка, назвалась твоєю матір'ю
і просила дізнатись, як у тебе справи.
Це не моя мати.
Ти певен? Вона...
Так, певен.
Моя мати померла.
Померла?
Коли це сталося?
А тобі навіщо?
Ну, ми ж друзі?
Три роки тому вона померла.
Бляха!
Гаразд.
Як справи?
Заходь, Піте.
Ти також.
Давай.
Сядь на ліжко.
Ти туди.
Знаєш, Піте,
я думав, ти чітко зрозумів, що нам від тебе треба,
а ти витратив день на пошуки нас?
Що ти хочеш дізнатися?
Ми розкриваємо справи, з якими не йдуть до копів.
Наш замовник спершу найняв хлопців з Blackwater,
але вони не знаються на розшуках.
І не знайшли ані тебе, ні твою матір.
Ми майже спіймали її.
Пів року тому, у Седоні.
Вона переходила вулицю.
Та я злякав її,
хоча, не знаю як.
Тримай.
Дивись.
Гадаю, це зніме всі питання щодо нас.
Покажи Піту, де ти.
Шоу починається.
Пригадуєш?
Підійди ближче.
Ми попереджали тебе, не роби дурниць.
Секунду.
Не треба.
Будь ласка.
Я зрозумів, хто ти. Не треба цього робити.
Не треба.
Гадаю, доведеться, Піте.
Благаю, не робіть цього.
Господи.
Піте?
Хапай ствол, стріляй у двері.
- Що? - Швидко!
Чорт забирай!
Шмат лайна!
Він попередив її. Зараз вона тобі в серце цілиться.
Вам кого?
Вибачте. Помилився будинком.
І навіщо це?
Ми повернемось, коли стемніє,
завалимо її через вікно, на очах у дітей.
Тоді вбий мене зараз.
Якщо ні, й ви зачепите хоча б когось з родини,
я візьму пістолет і запхаю його собі до рота,
і ви не знайдете ані моєї матері, ні грошей.
Тепер ти знаєш, хто я.
Ого.
Розстилай.
Навіщо?
Розстилай.
Що ти робиш?
Ти. І ти. Станьте сюди.
Ні, чуваче.
Стань сюди.
Навіщо ти це?
Це якась чортівня.
Не треба цього робити.
Подивись на нього.
Слухай.
Ні.
Обирай.
Обирати?
Про що ти, бляха? «Обирай».
Обирай, або я вб'ю обох.
- Мене. - Замовкни!
- Герой? - Слухай.
Обожнюю таких героїв.
Іноді, щоб довести свою думку,
треба пришити іншого.
- Зупинись. - Ні.
Або ні.
Треба витягти. Зупинись.
Витягай.
Тепер ти знаєш, хто ми.
Загорни його, люба.
Це твоя провина.
Ще одна витівка,
і копам надійде анонімний дзвінок,
вони знайдуть його тіло,
твої відбитки й ДНК.
Кидай туди довбаний ніж.
І лахи.
Закопуйте.
Ми зайшли далі бовдурів, що були до нас.
Що дає нам свободу дій.
Але вона не безмежна.
Не треба вбивати когось, щоб влаштувати найгірший день у житті.
Пам'ятай про це, коли бачишся з родиною.
У тебе 48 годин, щоб свою матір знайти.
Вилазьте.
Джина.
Мені так...
Якого, в сраку, біса?
Слухай, мені шкода...
Тобі шкода?
Я майже когось через двері прострілила.
Так. Я...
Взагалі, я слідкував за будинком.
Що?
У разі, як той Дезмонд повернеться.
Я не хотів казати, щоб ти не вирішила, що в мене параноя.
Я побачив того типа й злякався.
- Потім, прослідкував... - І хто він?
Кого я ледь не вбила?
Просто якийсь продавець журналів.
Бляха...
Чому ти не подзвонив?
Телефон сів.
Ти не міг попросити когось? Чи вкрасти?
Я злякалась до чортів. Відправила дітей до Глорії.
Я боялась, що з тобою щось сталося!
Я в нормі. Ти також. Я надумав зайвого.
Мені час, гаразд?
- Піте? - Що?
Дякую, що піклуєшся.
Але більше ніколи так не роби.
Гаразд.
Маріусе,
це повна срака.
Я знаю.
Погрожував убити себе, якщо вони зашкодять Джулії?
Я мав щось сказати.
Я говорив з Пітом.
Той сказав, що мати мертва.
Це недобре.
Та ні.
Він бреше.
Каже, померла три роки тому.
Але ці два мудаки бачили її у Седоні пів року тому.
Але Піт справді може думати, що вона мертва...
Треба переконати його допомогти знайти її.
- По телефону? Ти вже пробував. - Я знаю.
До нього тобі не можна.
І це я знаю.
То як ти його переконаєш?
Як зустрінемось.
Хочеш його витягти?
Ну, не хочу.
Навіть якщо вийде,
він стане для тебе реальною загрозою, Маріусе.
Щойно він зв'яжеться з родиною, ти спалишся.
У кращому випадку, посадять за крадіжку даних.
Назад на нари.
А й найгіршому, тебе штрикнуть у серце й загорнуть у шторку для душу.
Я не бачу інших варіантів.
І давно ми напарники? Я лише допомогла з пошуком.
Ділимо все навпіл, мінус витрати.
Мільйонів по п'ять кожному.
Можна на Балі до кінця життя жити.
Я не люблю Балі.
Тоді поїдеш на узбережжя Джорді.
Швидко витягти Піта не вийде.
У нас є час?
- Ні. - Ні. У нас є завтра.
Завтра?
Так.
Як тобі ідея у в'язницю потрапити?