Познайомишся з Лукою.
Знав я колись одного українця-лихваря на ім'я Богдан.
Позичив десять тисяч одному білому нацисту.
І той не розрахувався вчасно.
Богдан дає йому ще два дні.
Якщо той не заплатить, то все. Йому перепаде.
Через день зникає
15- річна донька Богдана.
Красуня. Його радість.
Богдана це зводить з розуму. Тут йому телефонує той нацист.
Якщо Богдан пробачить борг, йому вернуть доньку.
Той тип не хотів її ображати.
Він просто був у відчаї.
І дурний.
І нам з Джо доручили знайти дівчину.
Богдан казав нам поговорити з її хрещеним, Лукою Дельчевим.
Ми приїжджаємо до нього в майстерню,
а він кислоту з акумуляторів зливає.
Просвердлює у дні корпусу дірку
й збирає її у 20-літрові каністри.
Більшість пластиків і полімерів кислота не розчиняє.
Але щоразу, коли він просвердлював дірку, кислота роз'їдала свердло.
І його доводилося змінювати.
Там вже була ціла купа використаних корпусів
і зіпсованих свердел.
Я запитую: «Луко, на який хрін все це?»
І він сказав, що сірчана кислота — крутий засіб,
бо вона розплавляє шкіру й м'язи, але кістку
залишає цілою.
І що він готує цю кислоту для викрадача.
Коли Лука знайде його,
він хоче почати з ніг і рухатись вище.
Щоб цей білий нацик бачив, як його тіло розтає.
Ви знайшли його?
Аякже.
Дівчина була ціла.
Та ми знайшли його.
Привели до Луки.
А тепер ведемо тебе.
Я збрехав. Я знаю, де моя мати.
Справді?
Зустрінемось у готелі Бріджпорта.
Вона їде туди.
Знаєш, Піте,
я думав, моя розповідь тебе налякає.
Але ти знову
женеш хрінь.
Я не жену.
Це правда.
Дякую, Еване. Ти дуже допоміг.
Заходь.
- Еван дзвонив. - Ага.
Він прослідкував за ними до шосе.
Тепер ти можеш їхати.
Боже. Величезне дякую.
Що ти там втирав щодо брата, якому палець відрізали?
Я просто підіграв їй, щоб вона не вистрілила.
За нами слідкують?
Так. Питання — навіщо.
Схоже, у тебе є теорія.
Якщо хоче переконатись, що ми виїхали,
вона десь там. Або близько.
Кажу вам. Вона на шляху до Бріджпорту.
Звісно.
Висади мене.
Він щойно розвернувся, думає, що ми поїхали.
Я відженю машину туди й пошукаю Меґґі.
Усе це пахне великим гемороєм.
- Я так і знав. - Тут.
Ось. Візьми «Меверік».
Ти й так мені грошей дала.
Це машина колишнього чоловіка, як і гроші.
Та де ж його носить?
Пікап тут, а його немає.
Де ти служив?
Знаєш, воєнне минуле не приховаєш.
У третьому батальйоні рейнджерів, Ірак.
А я у В'єтнамі.
У долині Ашау.
Тобі що, немає чого робити, окрім як шукати ту куртку?
У тебе купа навичок.
Мені більше нічого не треба.
І, замість дружніх теревеньок,
я б хотів поїсти.
- Потім повернемось. - Як скажеш.
Отто?
Заради всього святого, бабусю.
Скажи, що ти не їздила до лісу.
Ти не передзвонив мені.
- І я вирішила з'їздити... - Під час тої прогулянки лісом,
ти засвітилася.
- Що? - Фермер?
З яким ти говорила. У нього чудова пам'ять.
І він детально тебе описав.
Твій фоторобот прикрасить мою камеру.
Ну, припустимо, я прогулялась лісом.
І що тут такого?
А те,
що детективка знайшла там значок Вінслоу.
- Та все буде нормально. - Справді?
Невже? У тебе тут печиво по всій підлозі розкидане.
Це не має стосунку до пікапу.
Бабусю!
Ти розумієш, чим це загрожує?
Свідок
бачив тебе на місці вбивства!
- Я все владнала! - Як?
Я врізалась в іншу машину.
Того ж кольору, як детектива.
Фарба співпадає.
Тепер можна пояснити ушкодження.
Я навіть у поліцію заявила.
Якщо запитають, є рапорт.
- Ти зовсім головою поїхала? - Не говори так зі мною!
Що сталося з пікапом?
Бабуся його розбила.
Вона... що?
Так, я натиснула на газ, замість гальм.
Якого хріна?
Нащо тут цей тхір?
Та пішов ти, інфантиле.
Хлопці, зупиніться!
Ленс знайшов покупця на...
землю, що він продав Одрі.
Треба підписати відмову від прав.
От чому ми тут.
Уже майже північ.
Справа термінова.
Клієнт хоче перепродати її завтра о дев'ятій ранку.
Ваші десять тисяч.
Де підписати?
Кажуть, ти гадаєш на картах таро.
Скажи, Долорес...
куди я прямую?
БАШТА
підлий піт
Пам'ятаєш, я казав, що ми можемо поділити
11 мільйонів на трьох?
Якщо ти відвезеш мене до Бріджпорту, отримаєш усе.
До центу.
І кину свого напарника?
Можеш робити, що хочеш.
Піте, ми з Френком убили більше людей, ніж сифіліс у середні віки.
Ми не завжди ладнаємо, та він мій напарник.
Я його не кину.
Що там з тобою?
- Нерви. Зараз блювону. - Не в машині.
- Я стану, зачекай. - Дай мені вийти.
- Швидше. - Гаразд. Я зупиняюсь.
Усе.
Відкрий двері! Швидше, чуваче!
- Гаразд, я йду. - Швидше!
- Добре. Виходь! - Відкрий двері!
Боже, яка гидота.
Агов.
Дай сюди свій телефон.
- Боже. - От же мерзота!
Якщо ти не хочеш купити цінну книгу,
я кидаю трубку.
- Мене везуть до Луки. - Бувай, Маріусе.
Він мене в кислоті розчинить.
Ти цього хочеш?
Я зателефоную Адаму й Ніколь.
Ні, ще рано. Мені ти потрібна.
Я не вийду з магазину.
Слухай. Я знайшов Меґґі, та вона втекла.
Піт буде нашою приманкою.
Та проблема в тому, що він поїхав у Седону, шукати Меґґі.
Набрати його й повернути?
Так. Це все, що треба.
Потім зателефонуй у ще одне місце, гаразд?
Так, один з них зараз зі мною. Я в туалеті...
Ах ти падло!
Це моя мати, вона в готелі у Бріджпорті.
Приїжджай у мотель швидше, Піте.
Чуєш? Вона чекає мене в мотелі.
Піте, ти чуєш?
Не згинай зап'ястки.
- Я не згинав. - Неправда.
Ти кидав так у десять років і кидаєш зараз.
Привіт.
Що тут робить мрець?
- Я почекаю в машині. - Стій.
- Я щодо грошей. - Яких грошей?
Ну, тих, що...
ти просив мене.
- Просив... допомогти... - Тобто, відмити?
Так, усе готово.
Це афера з землею.
Ось, чому тут Ленс.
Довго пояснювати. Якщо коротко, ти підпишеш папери,
заплатиш податок, і твої гроші стануть чистими.
Ходімо в офіс.
Я прошу, тому що Отто мій друг.
І ви вели з ним справи.
Ні, я не обіцяю, що мине без насильства.
І, якщо чесно...
воно може знадобитись. Майте на увазі.
Дякую.
Просто дайте адресу.
Продиктуйте, я запам'ятаю. Добре.
- Гаразд. - Зачекай на вулиці.
Двері залишити?
А ти молодець.
Дякую.
Це моя перша афера. Новачкам щастить.
Ти молодець.
І тому зробиш це знову.
Нізащо.
Ні, це все.
І якщо потрібна буде застава, звернись до АНБ.
- Лише один раз. - Ні, я йду.
Це не прохання.
- Скільки тут? - Перерахуєш і скажеш.
Перевіримо, чи зійдеться.
Повантажимо їх тобі.
Молись, щоб твоя мати була тут.
Так я і знав, що ти лайно.
- Пане Беґвел, я саме їхав... - У в'язницю.
Чекай, ти ще хто такий?
Джеймс Беґвел. Його офіцер по нагляду.
А ти хто?
Той, хто не зобов'язаний представлятись.
- І пропонує звалити. - Ти помилився.
Гадаю, ти хотів сказати: «Я тут зайвий, пане Беґвел».
І тепер тобі саме час звалити.
Хвилинку... Зараз я все поясню.
Як ти опинився в Коннектикуті, порушивши умови УДЗ?
Ні, я розкажу, навіщо я тут. Можна, я лише...
- Навіщо це? - Ага.
У нас і шокери є.
КОННЕКТИКУТ 4А1•Б71
Агов. У нього є діти.
Мені насрати.
Дозволь мені. Це ж мій косяк.
Гаразд, старий пень.
Як повернешся ні з чим, я виб'ю двері.
БІЛ - ЖАКЛІН - НІКОЛЬ - КЕЇЧІ
Можу допомогти?
Я прийшов за курткою з того «кадилаку».
Яка ще куртка?
Годі тобі.
Ти щойно з магазину?
Купив їхню гівняну фірмову каву.
Яйця, апельсини... Може, пластівці?
З шоколадним Дракулою на упаковці.
- Хто ви, в біса, такий? - Це для дівчат?
Джекі й Ніккі.
Просто віддай мені куртку.
Вона ж не твоя.
Я не хочу сперечатись. І не хочу торгуватись.
Це ж просто куртка.
Навіщо дівчаткам втрачати батька через це?
Пане Беґвел, у мене термінова сімейна справа.
Повірте мені.
Дозволь мені перекласти це на нормальну мову, Йосиповичу.
Що ти зараз сказав: «Я зв'язався з одним виродком.
І я попросив одну панянку подзвонити пану Беґвелу,
щоб він мене врятував». Усе так?
Ні! Я приїхав сюди... Заради падчерки.
Чи це не та падчерка, про яку ти казав мені тиждень тому,
коли переніс нашу зустріч?
Котра, з твоїх слів, знайшла поранене кошеня
посеред вулиці?
Якому терміново треба було робити складну операцію?
На мою думку, це теж була брехня.
Це все правда.
Я не знаю, чи цей кіт існує, Йосиповичу.
Та здається мені, що й падчерки не існує.
Це вже образливо.
Зніміть наручники.
Більше, ніж брехливих виродків, я ненавиджу поганих батьків.
- Так, я також. - Ти також? Добре.
Я хочу, щоб ти познайомив мене зі своєю падчеркою.
І котом.
Мені... треба зателефонувати колишній, попередити.
Якщо я заявлюсь несподівано, вона вб'є мене на місці.
- Швидко. - Дякую.
Я дуже хочу, щоб ви познайомились.
Тримай.
Що це?
Секретний рецепт полковника Сандерса, 11 трав і спецій.
Якого тебе це обходить?
Дідько.
Що сталося?
Я впустив Піта.
Як це ти його впустив?
У мотелі в Бріджпорті.
Його офіцер з УДЗ приперся.
Бріджпорт? Ти повівся на його казочку?
Чув жіночий голос по телефону.
Треба було перевірити. Що, як він не брехав?
Джо, немає Піта — немає й Меґґі.
А Лука — не найадекватніша людина.
Так, я знаю.
Що в тебе?
Меґґі звалила на зеленому «Форді Меверік», з чвертю баку бензину.
Я перевіряю всі заправки на шляху. Поки нічого.
І ще.
Коли я запитав, куди поїхала Меґґі,
Долорес сказала, що та хоче знайти сина.
Чому Меґґі так сказала, якщо залишила Піта з нами?
Хрін його зна. Та мені це не подобається.
Ти б не хотів чогось більшого?
Справжньої поліцейської роботи.
Є результати аналізів фарби з машини Вінслоу.
Цей колір наносили виключно
на пікапи «Хай Сієрра» між 85-м і 87-м роками.
Знайди всіх власників
у радіусі 150 км від місця аварії.
Він міг бути приїжджим.
Можливо. Та спочатку перевіримо
місцевих.
Вдаєш героя, га? Хорошого хлопця?
Я ж сказав, мій офіцер з нагляду хоче побачити Елен.
І не кури при ній.
Я Джеймс Беґвел.
Джулія Боуман, рада знайомству.
Ось вона. Привіт.
І, між іншим, котик здох.
- Що? - Так.
Так, операція не допомогла. Стент не прижився чи щось типу того.
А 2000 на нову операцію в мене,
звісно, не було.
І тепер Елен звинувачує мене у смерті кота.
Пані Боуман, здається, ми невдало почали.
У нас тут завжди так.
Я не знав про кота, гаразд?
Гаразд, заспокойтесь. Він платить аліменти за дитину?
Коли працює. Та я сама справляюся.
А я чув дещо інше.
- Так? - Годі...
- Послухайте... - Що ти чув?
У тебе бувають гості, залишаються до ранку.
Давайте зробимо глибокий вдих.
Один гість.
Де ваша донька?
Один гість. Лише один. Твій брат Стів.
- Він мене щоночі шпекає. Так! Бам! - А, то Стів!
Отак тобі!
Ви можете помовчати?
Гаразд, слухай. Це була помилка.
Тямиш?
У мене інші зустрічі.
- Їдемо в Нью-Йорк. Зараз. - Він лишиться.
- І поховає кота. - Що?
Елен. Подивіться самі.
Вона страждає.
- Ну, Стів може це зробити. - Він працює вночі.
Приїдеш у Нью-Йорк, коли завершиш, зрозумів?
І прийдеш до мене. Зрозумів?
Так.
Як хочеш, можу вибити тобі дозвіл
на поїздки до доньки на вихідні.
Та щоб жодних зустрічей із друзями-мерзотниками.
- Зрозумів? - Так.
- Це зрозуміло? - Так, пане.
- В очі дивись. - Так.
Радий знайомству, пані.
Будь чемним хлопчиком, Йосиповичу.
«Він мене шпекає»?
Йосипович?
Ні, це був жарт. Довго пояснювати.
Справді? А мені от цікаво. Поясни.
Це тюремні жарти.
Як думаєш, Тейлор може телефон відстежити?
Он ти де, курво.
- Де Меґґі? - Яка Меґґі?
Ти знущаєшся? Вона була за кермом.
- Років п'ятдесят, білявка. - Жінку звуть Лінда.
Лінда?
Так. Лінда з Роуздейла.
Бляха!
Давай, старий.
Годі кривлятись, діставай пістолет.
Ми ж тут за цим?
Нічого особистого, розумієте?
Я просто виконаю роботу замість батька.
Якби ти стріляв так само, як базікаєш, я б давно був мертвий.
Останні слова?
Я хотів те ж саме запитати.
Поклади пістолет на землю або сам у неї ляжеш.
На коліна.
Ти як, Отто?
У нормі. У мене все було під контролем.
Воно й видно.
Ні, Семмі!
Не треба. З трупом багато метушні.
Ти ж знаєш.
Дай ключі.
Поїхали.
Побачу вас, пердунів, ще раз, буду стріляти.
Не треба. Як ти мене знайшов?
Зателефонував рабину. Потім вистежив вас.
БАЗА ДАНИХ ПОЛІЦІЇ
МЕРЛ ГРАСЛІ ОТІС ФЕРМОНТ — ОДРІ БЕРНҐАРДТ
Ви знайшли їх. Чудово.
Так, саме хотів роздрукувати.
Смішно, серед власників моя бабця.
Я не сказав раніше, бо думав, що її модель старша.
- Гадаю, помилявся. - Ваша бабуся?
Так.
Хочете побачити?
Побачити модель, яку ми шукаємо.
Вона не буде проти.
Візьму машину.
Бабусю...
Тейлоре, я бачила, як ти під'їхав.
Детективка Джойс Робі.
Та сама важлива пані з Нью-Йорка.
- Рада знайомству, детективе. - Кличте мене Джойс.
Яка чудова місцина.
Це робоча ферма?
Від Громадянської війни.
Ого!
У вашої родини глибоке коріння.
Коріння тільки у ферми. Наша родина отримала її у 1978.
У якості застави.
То ви хочете на пікап подивитись.
Я розслідую справу, в якій фігурує пікап «Хай Сієрра».
Тейлор мав попередити вас.
Він написав мені.
Бабуся любить снепчат, а я звик по-старому.
Поглянемо.
Ходімо.
І як вам тут, у нашій глибинці?
Тут тихо.
Добре іноді змінити ритм.
Що у вас на лобі?
Та нічого. Я потрапила в аварію в пікапі.
Ти що?
Та все нормально. Просто не хотіла вас турбувати.
І де це було?
На парковці.
Я натиснула на газ замість гальма.
Це не вперше.
Коли це сталося?
Вчора.
Тейлоре, можеш узяти в машині список власників «Хай Сієрри», будь ласка?
Звісно.
Пані Бернґардт...
Одрі.
Ви бували у Бретт Вудс?
О боже, ще дівчинкою.
Ми бігали туди на побачення.
А зараз там тільки діди за пташками спостерігають.
Я була там нещодавно, щоб краще оглянути місце злочину.
По цій справі проходить невеликий сріблястий седан.
І пікап тієї ж моделі, що й ваш.
Я запитала про ліс, бо власник земельної ділянки
заявив, що бачив жінку, схожу на вас за описом.
Мабуть, на пташок дивилась.
Усі люди в віці на одне обличчя.
Кажете, Тейлор написав вам.
Коли ви бачились востаннє?
У неділю. Щотижня ми збираємось родиною.
Ось список.
Я подивлюсь у машині.
- Дякую вам, Одрі. - Немає за що.
Вам потрібен мій номер телефону, електронна пошта?
Ні. Як буде треба, я вас знайду.
Дуже мила жінка.
Як часто ви бачитесь?
По неділях. Обов'язкова сімейна вечеря.
А що?
Якщо вже плутає газ і гальмо,
вам варто відвідувати її частіше.
Лікар Мур І. Р.
Боже. Виглядає страшно. Розбуди його.
- Мо. - Мо...
Тицьни в нього.
Ну, ось.
Привіт, Мо.
Води.
Ось. Давай.
Ось так.
Виглядаєш уже краще.
Все одно краще.
З тією машиною ми розібрались.
Той гівнюк, що побив тебе, отримав, що хотів.
Він забрав мою прокламацію.
Ту саму, що я тобі віддав?
От гівно мале.
Мені треба з братом поговорити.
Привіт!
У мене зараз і без тебе мороки вистачає.
- Мені потрібна твоя допомога. - Ну, звісно.
Що?
Мені треба відслідкувати телефон.
Я переспав з дівчиною. Вона забрала мої гроші.
Прикинь?
Мені, бляха, насрати на твою дівку.
Пробачте. Ви його впізнаєте?
Його звуть Маріус Йосипович.
Ні, я... Я не знаю його.
Залиште в себе. Схоже, Вінслоу стежив за ним.
Побачите — дайте знати.
Ага.
Хочу поговорити з ним.
Це він був у тому смердючому мотелі?
Так. Він поїхав.
В Оттаву. І не повернеться.
- Завжди маєш відповідь. - Слухай...
Йди ти до біса.
Нам треба поговорити.
У справі Ейвона, якого ти побив, з'явився прогрес.
- Який прогрес? - Такий, що я всю ніч не спав.
Прокурор хоче тебе бачити. Тобі треба продумати свою версію.
Бляха!
У віскі якийсь дивний колір.
Для тебе піде, старий п'янице.
Пам'ятаєш... Яку сечу ми пили на базі Ріпкорд?
Ба муї ба
Плювати це було легше, ніж ковтати.
З прокламації почалася війна ірландців за незалежність від британців.
Тому папірцю більше ста років.
Отто, я прошу тебе, як друга, не зв'язуйся з ним.
Залиш того гівнюка у спокої.
Можна до вас? Тільки не треба про війну.
Не люблю бути передбачуваним.
Їй не можна тут бути...
Що?
Або хай їжу замовить.
Чим вона заслужила таке ставлення?
Або хай замовляє, або йде.
Принеси їй вафлі.
Поставимо на них келихи.
Як справи?
Ми з Тейлором багато про батьків говорили.
Ну, про їхні... смерті.
І мені спало на думку, що раніше
ніхто зі мною про це не говорив.
Ось ви зараз сидите, розповідаєте історії,
ділитеся спогадами. А мені ніхто ніколи не розповідав
про маму й тата.
Адже всі їх пам'ятають.
Навіть Сем працював з ними разом.
А в мене немає нічого.
Ну...
Вони познайомились у нас в офісі.
- Справді? - Зовсім ні.
Колі Дені зайшов, Лайла вийшла через чорний хід.
Ні. Все почалось у конторі.
Технічно, уже на вулиці.
Коротше, він гнався за нею два квартали,
і, зрештою, вона вдарила його пістолетом по голові.
Що?
А ти непогано граєш.
Типу того.
Ти, певно, мене не пам'ятаєш. Був біля бару Бруно того вечора.
- Коли була бійка? - Так?
Ага.
Той... коп — мій двоюрідний брат.
І що тобі треба?
Я прийшов запитати...
може, ти хочеш зняти звинувачення?
Ти заявився тут, наче ти сраний Джон Вік.
- Зняти звинувачення. - Ні, ні...
Вали звідси нахрін.
Давай зіграємо. Якщо я виграю, знімеш звинувачення.
Якщо програю, забереш усі гроші.
Став кулі.
Можна, я розімнусь? Давно не брав у руки кий.
Підзабув, як грати. Дякую.
Гаразд.
Знаєш, що? Я не хочу соромити тебе перед друзями.
Просто забирай гроші й зніми звинувачення.
Дякую.
ВІДДІЛ ВИПРАВНОЇ УСТАНОВИ НЙ
Пробачте, ми невдало почали розмову.
Справді.
Мене звуть Джо Гупер. Ви заарештували мого друга.
Його не заарештовано.
Чекайте, Піт не порушив УДЗ?
Де його знайти?
Я не знаю ніякого Піта. Але я знаю дві речі.
Перша — ти ніколи не був чиїмсь другом.
І друга — ти слизький тип.
Якщо мої клієнти хочуть зв'язуватись з такими, як ти,
і втрачати шанс на виправлення, я не заважатиму.
Але й допомагати їм у цьому не буду.
Гарного дня, брате.
Я ж наказав тобі звалити.
Я прийшов тебе привітати. Я чув, Ейвон зняв звинувачення.
Як ти дізнався?
Ти постарався?
Ти йому заплатив чи щось таке?
Чому ти такий злий? Він просто виграв трохи грошей.
- І все. - Це ж хабар.
Справа була цивільною, не кримінальною.
Претензій немає. Усе буде добре.
Коли тебе відновлять?
За тиждень.
Це добре.
Щодо того прохання.
Я знав.
Ти нічого не робиш без власної вигоди.
Я прошу допомогти мені, як брату.
Дякую, Бакете. Я твій боржник.
Дівчина, яку ти шукаєш,
вона індіанка чи азартний гравець?
А що?
Привіт.
Пам'ятаєш мене?
Слава богу.
Мені потрібна допомога. Вона сказала, якщо треба буде знайти її,
прийти до тебе.
Мені хтось телефонував. Гадаю, це вона.
Ти не брав слухавки.
Багато років минуло.
Ти звинувачуєш мене?
Ні, не звинувачую. Він там?
Чекай.
Привіт, мам.
Раніше мені подобалась ця робота.
Чорт...
Стільки різних людей, динамічно.
І голова працює.
Та зараз від нервів я з туалету не злізаю.
Якби я знав, куди це приведе,
я б ніколи...
У дупу Меґґі й Піта.
Знаєш, що дивно?
Мені здається, він не Піт.
Думаю, він казав правду, коли ми знайшли його.
Продовжуй.
Коли ми беремо справу, яке головне правило?
Перевіряти всі зачіпки.
Що в нас є?
Він розповів тій бабці про свого брата, дуже переконливо.
От тільки в Піта немає брата.
І та медіумка сказала тобі...
Меґґі поїхала шукати сина. Та він у Роуздейлі.
Де логіка?
І його офіцер-наглядач не знає ніякого Піта.
Що за хрінь?
Якщо він не Піт, то нащо вдає?
Гроші.
Та якщо він не Піт, як він обдурив його маму?
Вона впізнала його.
Вони поговорили.
І де справжній Піт?
Слушне питання.
Та якщо він не Піт, нам кінець.
Лука нас уб'є.
Ти це знаєш.
Я думаю, як побачимо Луку сьогодні, треба його завалити.
Щойно зайдемо, пустимо кулю йому в голову.
Я не помру в кислоті.
Що сталося?
Нічого.
Ну, начебто.
Робі питала, коли ми бачились?
- Так. - От і мене.
Вона порівнює наші версії.
А ще вона питала про Брет Вудс, поки ти був у машині.
Вона щось підозрює.
Якщо так, то не показує цього.
Та вона не у відділку.
- Що це означає? - Не знаю.
Та на її місці, я б знову поговорив з тобою наодинці.
Їдь у контору. А я побуду на фермі, як вона приїде.
- Впевнений? - Ні, але більше ідей немає.
Я на секунду.
- Піте? - Маріусе, слухай,
я не маю часу, вона заборонила говорити з тобою.
- І її тип слідкує за мною. - Хто тобі заборонив?
Моя мама.
- Я знайшов її. - Де?
Нам доведеться зникнути.
Я телефоную, щоб попрощатись.
І подякувати.
Як це, ви зникнете?
Ти чудовий друг, Маріусе. Кращий з усіх.
Може, побачимось наостанок?
Ти мені як брат.
Сподіваюсь, твої мрії здійсняться.
Чекай. Ні. Бляха!
Ваш дзвінок був переадресований...
Є хто?
Дідусю?
Карлі?
Я не знайшла Піта.
Я знайшов. Він не поїхав до Седони. Він з мамою в індійському казино.
Та поки я доїду туди, вони змиються.
А твої громили?
Так, вони тут. Бляха, Марджорі, 11 мільйонів.
Я вже чую їхній запах...
Ти хочеш усе скасувати?
Я не бачу іншого виходу.
Передай Адаму й Ніколь не втручатись.
Звісно.
- Потрібні гроші? - Ага.
Готівка. Зачекай хвилинку.
- Джуліє. - Салют.
Мені прийшло дивне смс від Тейлора.
Щось сталося на фермі, і він просить усіх приїхати.
Щось хороше чи погане?
Не знаю, та це терміново.
Пістолет з собою?
Гадаю, це не той випадок.
Візьми про всяк випадок, щоб був.
Добре.
Побачимось там. Бувай.
Джулія телефонувала. Схоже, родина в небезпеці. Треба відміняти.
Я поїду туди й попереджу їх.
- Бережи себе. - Бувай.
Виявилось, Лайла влаштувала йому струс мозку.
Вона так перелякалася,
що сама відвезла його в лікарню.
Твій батько був судовим приставом, до того як прийшов у контору.
Він... вистежував людей, вручав їм судові позови, повістки до суду.
Навіщо він гнався за мамою?
Один байкер подав до суду.
Він втік з-під застави, вона знайшла його й зламала йому ногу.
І він подав до суду.
То мама була крутою?
Вона була ураганом.
Її неможливо було зупинити. І твій батько був такий самий.
І зробив пропозицію через місяць після знайомства.
- Через тиждень. - Та ні, місяць.
Не місяць, а тиждень.
Над чим вони працювали, коли загинули?
Я не думаю, що вони їхали кудись по справах.
У них врізався якийсь пияк.
У звіті не написано, що він був п'яний.
Як це?
- Ви ж знали? - Може, копи помилились.
Це Тейлор. Просить якнайшвидше приїхати на ферму.
Що відбувається?
Треба дізнатись.
Він і мене викликає.
Треба випити кави.
Але ти їдь. І скажи, що я скоро буду.
Дякую. Бувай.
ПОЛІЦІЯ БРІДЖПОРТА
- Привіт. - Салют.
- Усе добре? - Ага.
Я просто обережний.
Це ми.
Що?
Ти їм скажеш?
Хай краще самі все побачать.
Це Джулія?
Тітка Меґґі?
Моя дівчинка.
І ти тут.
Піте.
Хлопчику мій.
Творчий керівник: Юрій Лаховський