אלוהים, קרלי. אני לא מאמינה שאני פוגשת אותך סוף סוף.
בת כמה את? 16?
17, בעוד חודשיים.
בטח כולם אומרים לך שאת נראית בדיוק כמו אימא שלך.
כן, לפעמים.
גם טיילור, סביב העיניים.
בפעם האחרונה שראיתי את ג'וליה, היית בת כמה? 10? 11?
התלבשת יפה ונעלת את נעלי העקבים של אמך.
כן, היה לך כובע אדום עם פונפון למעלה,
ושרת לתוך כף.
אלוהים!
נכון, פיט? אתה זוכר? רקדת לצלילי מדונה.
האמת היא שזו הייתה מריה קארי.
נכון! אני חושבת שלאביך יש סרטון של זה. הוא צילם את זה.
אני חייבת לראות את זה.
בטח. על גופתי המתה.
אתה, טיילור, תמיד שיחקת הוקי.
תכננת לצאת מברידג'פורט, להיות כוכב גדול בליגת ההוקי.
כן, אבל כולם מתבגרים בסוף, נכון?
לעולם לא הייתי מנחשת שתהיה שוטר.
אבל אני מניחה ש... לא יודעת. זה כנראה הגיוני.
תמיד היית בריון.
מה? אני פשוט אומרת את האמת.
כן, זה היה מזמן, אימא.
20 שנה.
אפשר לשאול, מה החזיר אותך?
פיט, למעשה.
כלומר, במשך שנים חשבתי לחזור,
אבל תמיד מצאתי סיבה לא לחזור.
ואז פיט התקשר
ואמר לי שהוא נמצא כאן, ושהוא נפגש עם כולכם,
והוא סיפר לי על השבץ של אבא,
וידעתי שהגיע הזמן.
אז הנה אני.
הנה כולנו.
תיכנסו.
זה רק בשביל 10 דולרים.
תארו לכם מה הם היו עושים בשביל 11 מיליון!
אם כבר מדברים על 11 מיליון דולר,
איפה לעזאזל נמצאים 11 מיליון הדולר שלי?
מה? את רואה משהו?
זאת ההילה שלך. יש בך סקרנות עמוקה.
את אינטואיטיבית מאוד.
אבל היה לך קשה מאוד לאבד את ההורים שלך בגיל כל כך צעיר.
אני לא יודעת.
לא התכוונתי... אני מצטערת. לא התכוונתי לגרום לך אי נוחות.
פשוט, כשאנשים מאבדים מישהו שחשוב להם,
נגרמת טראומה לנשמה שלהם.
זה מה שאת עושה לפרנסתך?
-מה? -את מתקשרת?
אני ספיריטואליסטית, למען האמת.
מה ההבדל?
אני קוראת אנשים. עוזרת להם בבעיות שלהם.
ואני מקשרת בינם לבין אנשים שנפטרו.
-טיילור? -חרא.
סבא.
אתה בסדר, טיילור? בהודעה שלך כתבת שזה דחוף.
-מגי. -כן.
היי.
מגי.
את פה.
עדיף מאוחר מלעולם לא, נכון?
אבא.
אתה בסדר?
אני בסדר! אני בסדר.
פיט! חזרת, אתה כאן. קדימה, בוא לפה.
בוא לכאן.
אתה...
זו מזיגת הפריחה. מעגלים אטיים ויציבים. זה אורך זמן.
הקפה? גרגרים דקים, פחות מרירות.
צבע עשיר, צמיגות טובה.
אלה פולים טובים.
פולים טובים. כן!
גבר שמעריך קפה.
כשאתה מבלה הרבה זמן במכונית, כמוני, אתה יודע, אתה נהנה מכוס קפה טובה.
כן, הוא בסדר. אני לא יודע אם צריך את כל הקשקוש ההיפסטרי הזה.
שיזדיינו ההיפסטרים!
אני עושה את החרא הזה כבר 30 שנה.
אני רק אומר. תן לי כוס של "דנקן דונטס".
אולי אתן לך כוס של שתן חם?
תלמד מהחבר שלך. לו יש טעם.
עכשיו...
הייתה לך אימא,
ואז איבדת אימא.
היה לך בן, ואז איבדת בן.
שני אלה, יש להם תושייה, נכון?
-נתפוס אותם. -ודאי שנתפוס.
אבא שלי היה דייג.
חיים פשוטים מאוד.
אבל הוא לימד אותי כל מה שהייתי צריך לדעת על עסקים.
באביב, הוא דג תמנונים.
במפרץ עיירת הולדתי, הרצג נובי.
רוב הדייגים דגים במהלך היום,
קל. אבל אבא שלי, איש חכם מאוד.
הוא דג תמנונים בלילה.
קשה יותר. מסוכן יותר.
אבל הוא יודע שאם הוא מאיר לתוך המים
התמנונים לא יכולים להתאפק, והם מוכרחים לבוא.
מעניין.
הוא היה תופס הרבה, בכל פעם. מרוויח טוב. אז...
לכו לחווה.
תקשרו את סבא ואת סבתא לכיסא
ותשרפו את הבית המזדיין הזה עד עפר.
האש מהמדורה תמשוך את מגי ואת פיט היישר אלינו.
פיט הנוכל
מצאתי!
אפשר לדבר איתך רגע?
חבר'ה? אתם מוכרחים לראות את התמונות הנהדרות האלה.
-לא, אני חושב... -אלוהים אדירים.
אני מתערב שאלה סתם זיוני שכל.
אין לך מושג. איך מתקדמים שירותי המכבסה?
מעולה. כן, דוקרי שמח כל כך, עד שהוא נתן לי יותר כביסה.
הרבה יותר.
חרא.
-זה אתה, סבא? -תראה את זה!
אלוהים. תראה את השיער של אימא.
-זה נראה כמו פאה. -אני עשיתי לה את הסלסול הזה.
-בכוונה? -לא אמרתי שהייתי טובה בזה.
-תראי אותך! -לא, תראה את זה. תראה את...
הנה פיט. הנה טיילור. זו ג'וליה.
אתה זוכר את היום הזה, פיט?
מה? זה היה בתא הטייס.
חליפות המירוצים התואמות האלה. חשבתי שהיינו מגניבים כל כך.
ואז טיילור הקיא עליי ברגע שהמטוס המריא.
-זה היה מילקשייק... -זה היה דוחה.
אתה נראה ממש שונה, פיט.
כן, הוא גדל.
אימא, זאת את? כשהיית...
-כן, זאת אני עם ג'ייסון בורוז. -באמת?
בנשף.
אלוהים אדירים. למה לא הראית לנו את התמונות האלה לפני כן, סבא?
אני מניח ששכחתי... אני...
בואו נאכל ארוחת ערב. נערוך ארוחה משפחתית גדולה.
אני אתקשר לאודרי.
זה רעיון טוב? אולי עדיף שהיא תיכנס לזה בעדינות.
לא.
אנחנו עומדים לחגוג.
היי, זה אני.
תראי, אני מכין ארוחה גדולה הערב.
הערב? אני מותשת.
כבר הזמנתי את כולם.
מי זה כולם?
-המשפחה. -אז תבטל את ההזמנה.
אני לא יכול.
למה?
תראי, אבשל הכול.
את לא צריכה... פשוט תגידי שעלייך ללכת, ובואי לבית. בסדר?
במה מדובר, אוטו?
תגלי כשתגיעי.
זה בסדר, אבא. אולי בפעם אחרת.
אלוהים. זאת...
כן.
מתי התכוונת לספר לי?
כל הילדים כאן, ואנחנו מסתכלים בתמונות ישנות.
פשוט סיימי את היום ותחזרי לבית.
יש לי יותר מדי עבודה.
זה יכול לחכות, אודרי. בבקשה, רק...
תראי, מאז חטפתי שבץ אימא שלך עושה עבודה כפולה.
תתקשר אליי עכשיו. שאנון.
אבל היא תהיה שם.
עליי ללכת לעשות דברים של העבודה, סבא. אבל אקח לי משקה.
אני הולכת לאסוף את הילדים, ואחזור בזמן לקינוח. בסדר?
בסדר. אל תאחרי!
היי, אימא. חשבתי לעצמי, זה בטח ממש קשה לסבתא.
אולי כדאי שתלכי למשרד שלה, ותדברו אחת על אחת?
-אני יכול להסיע אותך. -בסדר.
אני אלך. אבל לבד.
אתה תישאר כאן, ותעזור לסבא שלך עם ארוחת הערב.
אני מתחיל להרגיש שאת לא רוצה לדבר איתי, אימא.
בחייך.
אתם צריכים לבלות יחד, את יודעת?
את רוצה להגיד לי מה לעזאזל קורה?
זהירות, אבא שלי מסתכל בנו.
ביי, אבא.
ביי.
למה השארת אותי למות ברוזדייל?
אבל השאלה החשובה יותר, למה אתה מתחזה לבן שלי?
פיט ואני היינו חברים לתא.
הוא היה מדבר הרבה על המשפחה ועל הילדות שלו.
ואיך שהוא לא היה כאן כבר 20 שנה.
כשיצאתי, הייתי צריך מקום להסתתר בו.
"למה" לא חשוב. הפכתי להיות פיט.
איך זה מסתדר לך?
זה מדהים. ככה זה מסתדר לי... את יודעת, אני עדיין חי, נכון?
כן. אני מתנצלת על רוזדייל, בסדר?
אבל הגעת עם הרבה כוחות לריב.
כן, כי לא ידעתי אם אתה חבר, אויב או שניהם. אז ברחתי.
ברחתי. אבל אז דיברתי עם פיט.
והוא סיפר לי, הוא סיפר לי עליך.
הוא אמר לי שהצלת אותו ושאני יכולה לבטוח בך.
אבל לא ידעתי את זה ברוזדייל, ואני עדיין לא יודעת זאת עכשיו.
איפה לעזאזל פיט?
הוא מוגן.
מה? באיזו שמורה אינדיאנית?
הוא... למה שאלת אותי?
כי אני מנסה להבין את המשחק המזדיין שלך.
כן, משחקים? אני אשחק איתך משחק.
-כן, את רוצה שאהיה המטרה. -מטרה?
הם יחשבו שפיט מת, ואז הוא יהיה מוגן.
-מוגן? -כן.
-אני רוצה שכולם יהיו מוגנים. -קשקוש.
יש לי מספיק דם על הידיים. אני לא רוצה עוד.
מה בחורה יפה כמוך עושה במקום כזה?
אלמד אותך לומר את זה בסיאמית, אם תרצי.
שאנון?
לא, זה יהרוס הכול. יותר מדי דיבורים תמיד הורסים את זה.
-מה לא בסדר עם זה, ג'ויס? -שאנון!
לא יודע, אדוני, זה ספג מכות קשות.
אין לי קליטה.
אגיד לך מה לא בסדר. זה רטוב, מעופש, חלוד...
כמו כל דבר אחר בג'ונגל המסריח הזה.
עדיף שתיפטר מזה!
את בסדר?
אני אהיה.
חכי רגע.
עדיף שתשתוק.
חכי רגע. באתי עכשיו מאיזה קטע פסיכי עם המשפחה שלי.
חשבתי שאת באמת בצרות.
מה?
אני באמת בצרות.
בראש שלי, חשבתי שאצליח להסתדר.
לשמור כל דבר בקופסה משלו.
אבל שון נהיה רגיש, ונגמרים לי התירוצים. אני לא...
אני לא בטוחה שאני יכול להמשיך בזה.
את לא מוכרחה. תעזבי אותו.
אנחנו נצליח לפתור את זה. זה לא...
אתם צריכים להיות בשקט, או שאבקש מכם לעזוב.
-באמת? -כן.
אוטו נראה זקן כל כך.
אתה יודע, כשעזבתי הוא היה דוב, עכשיו הוא איש זקן.
כן, הזמן חסר רחמים. אפשר לעבור לנושא הבוער יותר...
רציתי לחזור הביתה כששמעתי שהיה לו שבץ.
אבל הבחורים האלה עקבו אחריי. לא רציתי להוביל אותם למשפחה שלי.
אתה חוזר הביתה לפעמים?
זו לא שיחה מהסוג הזה.
אני מתכוונת, לא קשה לדמיין
שלנוכל הייתה ילדות קצת פחות ממושלמת.
לכל הרוחות. אין לנו זמן לזה.
את צריכה לספר לי מה קרה במחסן ההוא.
אני לא רוצה לדבר על מה שקרה.
אני חושב שאין לך בררה, אלא אם את רוצה שכל משפחתך תמות.
תראי, אני לא אוכל לעזור לך אם לא תספרי לי מה קרה.
אתה יודע, עבדתי עם צוות שהנהיג בן הזוג שלי, רג'י.
היינו טובים.
15 דקות, נכנסים ויוצאים.
אבל אז, לפני 3 שנים...
פשטנו על מקום במאונט ורנון.
בזמן שפיט עקב אחרי השומר שיצא להפסקת אוכל, אנחנו נכנסנו.
הרסנו את מצלמות האבטחה. מצאנו קצת כסף ומפתח,
שהיה מודבק לתחתית המגירה של ארונית 237.
זה נראה חשוב,
אז בזמן שאנחנו פרצנו מנעולים, רג'י בדק את 237.
הארונית הייתה מלאה בזבל הרגיל, העצוב והנשכח.
רג'י התכוון לעזוב כשהוא ראה כמה קופסאות מאחור.
הוא לא הצליח להסביר לי מה משך אותו לקופסאות האלה
או מה גרם לו להסתכל מעבר לירחונים.
הוא הראה לנו מה היה בפנים.
יש עוד תשע כאלה.
כל כך הרבה כסף שמוחבא בארונית הדליק אצלי נורות אדומות.
אבל היו לי תחושות נוספות בנוגע לכסף.
שהיה לו עבר רע ועתיד גרוע יותר.
-פיט יצטרך להתאמץ יותר. -יש לי הרגשה רעה.
לא, זה הכסף שלנו. בשביל זה עבדנו קשה כל כך.
אז קראתי לפיט.
אמרתי לו לעשות מה שהוא צריך כדי לעכב את השומר.
להרוויח לנו זמן להוציא את כל הכסף מהבניין.
לא לזוז!
הוא ניסה, אבל...
איפה הוא, לעזאזל?
אני מניח שהוא סיפר לך שהשומר חזר לעבודה.
זה בסדר.
מגי? תבדקי אותו.
-ירו בך. -אני בסדר. תבדקי אותו.
בואי נלך!
לקחנו את הכסף והלכנו למקום המפגש, אבל פיט לא הגיע.
רג'י היה מת אם לא היינו עושים משהו.
אז חבשתי פאה והלכתי להשיג לו עזרה.
ד"ר קולינס, אנא התייצב בעמדה.
אחרי שטיפלתי במכונית, חזרתי לבית החולים.
אבל עד שחזרתי, היה שם איש אחד.
לא הצלחתי להוריד ממנו את העיניים.
הייתה לו ההילה הכי שחורה שראיתי בחיי.
שחורה כמו הלילה.
רג'י מת.
אני מניחה שהוא סיפר להם איפה הכסף. אני הייתי מספרת.
כל אחד היה מספר. לא ידעתי.
לא ידעתי שהוא לא סיפר, עד שהגעת לרוזדייל.
-אז איפה הוא? -אני לא אספר לך. עוד לא.
האיש עם ההילה השחורה?
קוראים לו לוקה, והוא...
הוא האיש הכי מפחיד בעולם, אני יודעת.
אבל עכשיו אני צריכה ללכת לדבר עם מישהו מפחיד יותר...
בסדר.
אני צריכה משקה קודם.
קודם אתה מתחרפן כי לוקה עצבני.
עכשיו אתה מתחרפן כי הוא רגוע מדי?
אני לא קולט אותך.
משהו לא בסדר בבחור הזה.
אנחנו מאבדים את הקשר היחיד שלו לכסף, והוא דופק את הקטע הרגוע הזה.
כשנהייה שקט, אז צריך להילחץ.
הוא חיפש את הכסף במשך שלוש שנים.
מה היה לו לפנינו? לא כלום. ביצת אווז מזדיינת.
עדיין אין לו כלום.
מצאנו את האישה ואת הילד פעם אחת, ונמצא אותם שוב.
כל מה שאתה צריך לעשות הוא לשמור על ראש על הכתפיים.
ותוכל לעבור לסיאטל,
תוכל לגדל זקן, לפתוח את בית הקפה המזדיין שלך.
החיים יהיו נהדרים.
היינו די טובים, עד שהייתי בת 14 או 15,
ואז מה שקרה זה שפיתחתי משהו לבחורים רעים.
אני יודעת, זה לא מקורי, אבל זה היה משהו בשבילי.
ואודרי ניסתה למנוע ממני את כל מה שהלך עם הבנים האלה.
ובמשך זמן מסוים זה עבד, עד שאבא של פיט, אתה יודע...
זה ממש מעניין...
כן. לא אכפת לך.
-אתה רוצה לדעת איפה הכסף. -כן.
תראה, עשיתי הרבה דברים רעים.
פצעתי הרבה אנשים בזמן שגנבתי דברים.
וגמרתי עם זה.
לכן אני מחזירה את הכסף ללוקה.
מה את הולכת לעשות?
-אני יודעת שאתה רוצה אותו אבל... -לא, זה לא קשור למה שאני רוצה.
-לא, את לא יודעת עם מי את מתעסקת. -באמת? אני יודעת.
-לא, את לא. -התעסקתי עם הרבה אנשים רעים.
האנשים האלה הם הרבה יותר מרעים.
אם תחזירי להם את הכסף, הם יהרגו אותי,
ואז הוא ירדוף אחרי כל המשפחה שלך.
והוא יגרום לך להסתכל. ואז הוא יהרוג אותך.
-לא, הוא לא. -כן, הוא כן. ודאי שכן.
לא. הוא לא. היה לי חיזיון.
-היה לך חיזיון. -כן.
בואי נבזבז עוד חצי שעה ותספרי לי על החיזיון שלך.
-היה לי חיזיון. -קדימה.
ישנן דרכים רבות ושונות שהעתיד יכול לקחת.
וראיתי אחד, צלול כמים.
אם נחזיר ללוקה את הכסף, נחיה.
זה הכול.
שקלתי בדעתי מחדש, ואשחרר את ולרי בערבות,
אבל ישנם תנאים.
היא מוותרת על הדרכון שלה, ואני מתצפתת עליה כל סוף השבוע.
אין צורך בכך.
כששחררת אותה בערבות לפני שישה חודשים, היא ברחה.
-היא לא תברח שוב. -בטוח?
-כן. -אני לא. אני יושבת עליה.
גם אם היא רק מקבלת סוף שבוע בחוץ כשאת לצדה,
זה עדיף על לא כלום.
אתה מוציא הרבה כסף על סוף שבוע אחד.
אני חייב לה.
ולרי הייתה...
מלבינה את הכספים שלי דרך רשת חוגי יוגה.
מכרה זהב.
בכל אופן, חשתי שהממשל הפדרלי מתלבש עליי, הייתי מוכרח להקריב קורבן.
היא התנדבה, חטפה את המכה.
ואז ברחה.
היא חטפה רגליים קרות. אף אחד לא רוצה ללכת לכלא.
מה גרם לך לשנות את דעתך?
500,320 דולר.
זה יותר ממה שדיברנו. הרבה יותר.
זו העסקה. אני משחררת את ולרי,
אתה מלבין את הכסף, את כולו.
של מי הוא? סכום כזה, אני מוכרח לדעת.
צ'ייטון דוקרי.
בסדר, בלונדינית קטנה.
אני יכול לעבוד עם זה. עשינו עסקה.
-מריוס. -אני מכיר אותך?
אף-בי-איי. תיכנסו לרכב, שניכם.
מה לעזאזל?
מה לעזאזל קורה?
מה לעזאזל נראה לך שקרה?
באנו לדבר על דלצ'ב. לוקה דלצ'ב.
אף-בי-איי
בשנת 2000 לוקה דלצ'ב השיג מקלט מדיני באמריקה.
לפני כמה שנים הוא הבהב בגדול על המכ"ם שלנו
כשהוא ניהל ארגון קטן אבל אכזרי של פושעים במאונט ורנון.
רדפנו אחריו. לא השגנו כלום. אף אחד לא דיבר.
או שהם מפחדים מאוד או שהם מתים מאוד.
אז קיבלנו שיחה מהאינטרפול. מתברר שב-98' יחידת שומרי שלום של האו"ם,
שהעבירה בחשאי 15 מיליון במזומן, חיכה לה מארב בגבעות של מונטנגרו.
הכסף נעלם. לא נותרו ניצולים.
דלצ'ב היה חשוד, אבל הוא כיסה את עקבותיו בשובל של גופות.
כעבור שלוש שנים קיבלנו צווים לפשוט על השטח שלו.
גישה לכספות,
אבל הלשינו עלינו ללוקה, והוא החביא את הכסף.
לא ידענו איפה.
אבל מצאת אותו. נכון, מגי?
אני לא יודעת על מה אתה מדבר.
הוא היה באחת הארוניות, נכון?
נדרש לנו זמן מה להבין מי לקח אותו. ועד אז, נעלמת.
אז עקבנו אחרי על לוקה. במשך שלוש שנים.
עד שפרנק וג'ו הופר הובילו אותנו היישר אליך.
ואתה, מריוס, מצחיק איך שאתה ממשיך לצוץ בכל מקום.
אין לנו הכסף.
אפילו אם היה כסף, ואין.
אם אכיר בכך, למעשה אודה באשמה, נכון?
לא אכפת לנו מאף אחד מכם. אנחנו רוצים רק את דלצ'ב.
כדי להגיע אליו, אנחנו צריכים שתשתפו איתנו פעולה.
מה זה אומר?
אתם תובילו את דלצ'ב לכסף ואותנו לדלצ'ב.
נעלים אותו למשך כל חייו.
תצטרכו לשים מכשיר ציתות.
נצטרך את הכסף כדי להתקין מכשירי מעקב וחבילות צבע.
בתמורה ניתן לשניכם לצאת ללא כתבי אישום.
כולל המעורבות של מריוס בניסיון רצח של סוכן אף-בי-איי בצ'יינה טאון בשבוע שעבר.
אבל אתם צריכים להסכים לתנאים שלנו. זו הצעה חד-פעמית.
בטח. כן.
אם הייתה לכם ראיה אמתית,
אני חושבת שכבר הייתי עצורה. נכון?
אז אני רק אגיד,
תעצרו אותי עכשיו או שתיתנו לי ללכת.
מפני שאני
צריכה סיגריה, ואני חושבת שזה אסור במשרדי אף-בי-איי.
נכון?
-בסדר, תודה. שיהיה לך יום טוב. -לכו להזדיין!
תראה... חכה.
-ניסיון לרצח של סוכן אף-בי-איי? -כן, המקום הלא נכון, בזמן הלא נכון.
מה אנחנו צריכים לעשות, לשתף פעולה עם אף-בי-איי?
לא. אנחנו לא יכולים.
אם הם לא משיגים הרשעה, לוקה הולך, כולנו מתים.
יהיה טבח. אבל אם תגידי לי איפה הכסף נמצא...
לא.
בסדר, אז סיימנו. סיימנו. כן? את יכולה לקחת מונית.
-לא, אני צריכה את עזרתך. -את מה?
-את צריכה את העזרה שלי? -החיזיון הזה שסיפרתי לך עליו?
כדי שהוא יצליח, הכול מוכרח להיות בדיוק כפי שראיתי.
ואתה חלק מהחיזיון. בלעדיך, הכול ייכשל.
ולוקה יהרוג אותי ואת כל המשפחה שלי.
אני מצטערת, אבא. אבל כשהגעתי לשם... לא יכולתי להתעמת איתה.
תאמיני לי, אני מכיר את ההרגשה. אל תדאגי.
לא אמרת לי כמה טוב אני נראה.
-אתה נראה מעולה, אבא. -אני נראה חרא.
-ואת... -מה?
-נהיית אפורה. -האפור אופנתי מאוד עכשיו.
אנשים משלמים הרבה כסף כדי להיראות ככה.
התגעגעתי אליך.
היי, טיילור.
דודה מגי צריכה קצת יין.
תודה.
כן. פיט?
אנחנו מוכנים לפטריות האלה.
ג'וליה? הילדים שלך יפהפים.
תודה.
אבא שלהם בתמונה?
לא ממש.
לפעמים קל יותר ככה.
זה מה שאומרים לי.
כן. ואז את צריכה לשמוע על זה מאודרי.
היא מתה על אשמה קתולית.
כאילו יש לה שם מניות.
סבא? אני בטוחה שהרופא ביקש ממך להפחית את מינון המלח.
כן, זה מה שאני עושה.
-היי, פיט? -כן?
-זוכר את הדגנים? -את המה?
דגנים. יום האב?
ארוחת בוקר במיטה.
ברצינות? אתה לא זוכר את הדגנים?
כשהתבלבלתי בין המלח לסוכר בדגנים.
והעמסת אותו, והיית גאה בעצמך כל כך.
והייתי חייב לאכול הכול!
כן, בסדר. זה היה...
אתה צריך עזרה?
לא תודה, הכול טוב.
תראה, אני חושבת שהתחלנו ברגל שמאל.
נראה לך?
אני יודעת שאתה כועס כי קראתי לך בריון.
יודעת מה?
לפעמים הייתי חרא כלפי פיט, כשהיינו ילדים.
הייתי.
אבל הייתי ילד.
את היית מבוגרת כשהפכת לסבא ולסבתא את החיים על פיהם.
את יודעת איך זה היה אחרי שעזבת?
כי ככה אני גדלתי.
אני לא יודע למה את כאן.
אבל אם את או פיט תעשו משהו נוסף שיפגע במשפחה הזו,
תצטרכו להתעסק איתי.
זו רק האמת.
מה שאמרת...
תראו מי בא.
נראה שלא תהיה לנו מסיבת ברביקיו.
אז נחכה. נשאיר את שני אלה לבד.
סבתא מגיעה.
אלוהים, אני משתוקקת לאכול את הפטריות האלה.
כן, הן היו מעולות!
בואי אליי.
מה עם הפעם ההיא שלימדתי אותך לנהוג?
לא! אל תעשה את זה! אל תספר את הסיפור הזה.
-בבקשה. סבא, אתה מוכרח. -לא.
כן. היית בת, כמה? היית בת 16.
לקחתי את מגי לגג של קניון ברידג'פורט, מעל החניון שיש שם.
זה היה יום ראשון בבוקר,
המקום ריק, והולך לה מצוין.
אז חשבתי, למה לא? הגיע הזמן לנסוע הביתה.
אמרתי שאני לא רוצה. אמרתי לך.
-נכון, אמרת. -אתה לא הקשבת.
לא הקשבתי. אז הנה היא נוסעת על רמפה מעוקלת,
-הולך לה מצוין. -אני לא יודעת לנהוג.
והולך לה מצוין.
ופתאום משום מקום, לפתע, בום! אלוהים ישמור!
היא סוטה שמאלה ופוגעת עם המכונית בקיר, ואז מתרסקת!
ואני אומר, "תעצרי בצד!" והיא מתחילה לצרוח.
איפה הייתי אמורה לעצור? באמת? איפה הייתי עוצרת? זו רמפה.
-מה עשית? -המשכתי לנהוג!
היא המשיכה לנהוג, נהגה כל הדרך עד למטה.
-כעבור 6 קומות, ומכונית אחת... -אני שואלת אותו, "איפה הבלמים?"
-ושיעור הנהיגה נגמר. -אפילו לא ידעתי...
ואז אני הפכתי להיות מורת הנהיגה של המשפחה.
סבתא נכנסה במכונית בחניון. זה...
מה? מתי?
אתמול. שריטה קטנה. הכול בסדר.
למה את לא מפנה את הכלים, קרלי?
אני חושבת שאת צריכה להתחיל בכוס היין הזו.
רובי. במשרד. צריכה לשאול אותך משהו.
בסדר.
תעצרו, כולם. תעצרו.
זה יכול לחכות למחר?
אני רוצה לומר כמה מילים לפני שכולם עוזבים.
כשאנחנו קמים בבוקר
אנחנו לא יודעים מה יביא היום.
היום הביא את מגי.
אני נמצא בסביבה מספיק זמן,
והיו לי לא מעט תסבוכות.
כשהייתי ילד בווייטנאם
ועוד כמה, לאחרונה.
בגילי מתחילים להבין
שמשפחה היא הכול.
לכן אני אסיר תודה
על שכולנו יחד.
בואו נמשיך כך.
-גם אני רוצה לומר כמה מילים. -כן.
לחזור הביתה אחרי כל כך הרבה שנים היה מעט מתיש.
אבל כולכם הייתם נחמדים מאוד,
ואני באמת מעריכה את זה.
אבל היה קשה, במשך 20 השנים הללו.
אבל פיט היה שם בשבילי.
והרוחניות שלי
נתנה לי כוח להמשיך במסע שלי.
למדתי המון.
אבל בעיקר למדתי על מחילה.
אימא,
אני רוצה שתדעי
שאני סולחת לך.
ואני מקווה שתוכלי לסלוח לעצמך.
דודה קרלי מקיאה!
אני אלך.
היא ביקשה את דודה מגי.
בסדר.
בסדר. תודה על...
קיבלתי מסרון מהעבודה. אני חייב ללכת. סליחה.
איך את מרגישה אחרי שסלחו לך?
את בטח נהנית מזה.
לא כל כך.
הצדיקה בגרוש הזאת, היא לא עובדת עליי.
אבל אתן דומות יותר מכפי שדמיינתי.
איך אנחנו דומות?
לשתיכן יש רצון חזק.
ושתיכן אומרות מה שעולה לכן לראש.
נראה שהיא מוצאת חן בעיני אחותך.
היא קראה את ההילה שלה.
קרלי אהבה את זה.
אני חושבת שהיא מרגישה שיש לה קשר לאימא.
אני צריכה ללכת לנקות.
מצטער על הערב. הייתי צריך להגיד שהיא מגיעה.
לכן עזבת את ברידג'פורט, כדי להביא אותה?
לא רציתי שכולם יטפחו תקוות.
היא מטרה קצת קשה.
אני חושב שהייתי בן 10 כשקלטתי את זה.
שהיא לא כמו שאר האימהות.
אני נשבע, חשבתי שאם אעשה משהו רע, היא מיד תדע.
היא הייתה תופסת אותי עוד לפני שהיה לי סיכוי.
היא תמיד הייתה ככה?
כשמגי הייתה נערה היא אמרה לנו
שהיא שומעת קולות, רואה הילות.
בהתחלה חשבנו שזו בעיה פסיכולוגית או נירולוגית.
אבל לאחר הרבה בדיקות יקרות
הרופאים אמרו שהיא בסדר.
את חושבת שזה אמיתי?
אני לא יודעת.
אני חושבת שבשבילה זה אמיתי.
כן.
כשהייתי בת 17 שתיתי יותר מדי ויסקי.
והקאתי הכול.
ואימא שלך, היא החזיקה לי את השיער.
היא חיפתה עליי,
כדי שאימא ואבא לא יגלו. היא הצילה אותי.
את באמת חושבת שאני דומה לאימא שלי?
כן.
אני חושבת ככה.
זה לא רק איך שאת נראית. זה כל ה...
הנשמה שלך כמו שלה.
כן. הם רק...
איפה השגת את זה?
ג'וליה הצילה אותם.
את כועסת?
לא.
לא. פשוט...
הם היו פרטיים מאוד אז.
אני שמחה שהם אצלך.
את מתגעגעת לאימא שלי?
כן. אבל אנחנו עדיין בקשר.
המוות הוא רק המעבר של הרוח.
אימא שלך ואני,
אנחנו מדברות כל הזמן.
היא פה עכשיו?
כן. אני מרגישה את הנוכחות שלה.
היא שומרת עליך.
אני יכולה לדבר איתה?
אולי בהזדמנות.
בינתיים תנסי לישון.
-לילה טוב. -לילה טוב.
אתם הולכים?
נחזור מחר.
קיוויתי שנוכל לדבר.
-היית צריכה לקנות שוורץ. -מה?
הפסטרמה. היא הכי טובה.
כן, בסדר. תודה.
מה אתה עושה כאן?
רצית לדבר איתי?
לעזאזל. סליחה. לא, הייתה לי שאלה.
בתחום השיפוט. פקיד הקבלה עזר לי.
-לא היית צריך לבוא. -זה בסדר.
זה נתן לי תירוץ לצאת מהעניינים המשפחתיים.
אם כבר עשית את כל הדרך...
כן.
-תודה. -הנה. מגיע לך.
-לחיים. -לחיים.
מה קורה פה?
סוגרת כמה קצוות פתוחים.
יודע מה? לא הזדמן לי להגיד לך,
אבל יש לי מזל שקיבלתי אותך. אתה שוטר טוב.
-שקלת להיות בלש? -עשיתי את הבחינה. נכשלתי.
כולם נכשלים בפעם הראשונה.
את?
לא.
במה טעית?
הם לא אומרים לך.
אבל אני יודע שפישלתי, חוק הראיות.
אז תיבחן שוב. תהיה בלש טוב מאוד.
את נחמדה מדי.
מה... מה סיפרת לו?
את האמת.
מה?
ידעת שפיט היה במשפחת אומנה אחרי שמגי נעצרה?
לא.
איך הייתי אמורה לדעת?
לא הייתי צריך לתת לך להתקשר למשטרה.
הייתי צריך לעצור אותך.
היא בחרה לשחרר ממעצר את החבר החרא שלה,
עם הכסף שלנו ולברוח לקליפורניה.
זוכר? היינו פושטים רגל.
מה עוד יכולתי לעשות?
הייתי צריך ללכת אחריה.
היה לך עסק ומשפחה לטפל בהם.
והיא הייתה בורחת שוב. כי זה מה שהיא עושה.
אתה חושב שלא רציתי? כולנו יחד, בבית הזה.
-אני לא מפלצת. -לא אמרתי שאת כן...
משהו לא בסדר, אוטו.
לא מוזר שאחרי כל מה שקרה בשבוע שעבר עם פיט,
הכסף, המשטרה, מגי פתאום מופיעה?
אני יודעת שאתה רוצה להאמין שמדובר באיחוד משפחתי שמח,
אבל מה אנחנו יודעים?
פיט שדד מטווח לפני 3 שנים.
לא. הוא אמר...
אני יודעת מה הוא אמר. הבעיה היא שאני לא יודעת אם אני מאמינה לו.
אני פשוט שמח שהם חזרו.
ואז מצאתי את האקדח באח בדירה בקומה השנייה,
מאחורי קיר הגבס.
מתברר שהגאון זרק את האקדח לארובה של הבית הטורי.
-כמו הסצנה ב"סנדק". -זה מדהים.
אבל זה קרה ב"סנדק 2".
באמת? ברצינות? אתה אחד מהאנשים האלה.
סליחה, אבל כן.
-רוצה עוד אחת? -לא, מספיק. 2 בירות הן הגבול.
אני גם צריכה לחזור לעיר, על הבוקר.
אני מביאה את דגימת הדם מהרכב של וינסלו.
חשבתי שכל הבדיקות נגמרו.
לא. הבדיקה הזו הייתה רק לסוג.
בניו יורק, אנחנו בודקים הכול.
עד סוף השבוע
יהיה לנו פרופיל די-אן-איי של מי שהיה במכונית איתו.
-מה את מבלבלת במוח? -לא אכפת לי, בסדר.
אני מקווה ששינית את דעתך.
-אלוהים. אני הולכת למיטה. -את עושה טעות ענקית.
זו לא תהיה הפעם הראשונה.
הוא לא מת מהקליע.
החבר הקודם שלך, רג'י. הרופאים הוציאו את הקליע.
-הוא היה אמור לחיות. -קראתי את דוח הפתולוג.
מה שרג'י עבר עם לוקה? אני הייתי מדבר.
-אבל רג'י לא. -הוא הגן עליך.
אולי תוכלי לעשות משהו בעבורו.
אולי תעזרי לנו להפיל את האדם שעינה אותו למוות.
מי זה רג'י?
בסדר. את לא רוצה לעשות את זה למען המשפחה שלך?
את לא רוצה לעשות את זה למען רג'י? בסדר.
את יודעת שמה שלא יקרה, זה באחריותך. לילה טוב.
בהצלחה עם ענייני החזיונות שלך.
לא, יודעת מה? אני לא מתכוון למות בגלל חזיונות מטומטמים.
כמו שהאידיוט מאף-בי-איי אמר, אם לוקה יהרוג את כל המשפחה שלך,
זו אשמתך.
אני הולך לאסוף את כל החרא שלי ולהזדיין מהמקום הזה.
-סליחה. אפשר לדון בזה? בבקשה. -לא. שטויות...
-לדון במה? -יש לי... זה לא שלי...
אין במה לדון.
עשיתי כל מה שיכולתי כדי להגן עליך ועל המשפחה שלך.
אני צריכה אותך, מריוס. אתה חלק מהחזון שלי.
תפסיק לדבר איתי על החזון שלך. לכי להזדיין.
אתה גרמת לבעיות האלה...
מזל שאתם כאן.
-אתם עובדים עם הבולשת? -עם מה? לא.
אתם עוטים מכשירי ציתות?
לא. הם תפסו אותנו. אני נשבע שלא אמרנו כלום.
סתום את הפה המזדיין שלך! בואי לפה!
בסדר, רגע... רק רציתי...
מה את צריכה? מה? בואי כבר. את לא צריכה כלום. זין...
תעטה את הפרצוף המפוחד שלך. אנחנו הולכים ללוקה.
מה חשוב כל כך שלא יכולת לחכות למחר?
יש לה דוגמית של הדם שלך מהרכב.
עד סוף השבוע רובי תוכל לזהות אותך כנוסעת של הרכב.
הם לא צריכים צו מבית המשפט כדי להשיג די-אן-איי של מישהו?
כן, אבל אולי יש לה מספיק כדי להוציא צו.
אסור ששום דבר מזה יגיע אליך.
אין בררה. אני אסגיר את עצמי.
זה לא יפתור כלום. את, אני, סבא, פיט. כולנו בסכנה.
אני צריך שרובי תחשוב, שתדע,
שמישהו אחר הרג את וינסלו.
אני חייב להשיג את האקדח.
הערתי אותך? טוב. אתה ישן יותר מדי.
כן, אני שיכור.
לא חשוב. אני אומר לך דבר כזה,
אני חייב לסיים איזה עניין בשביל מו.
כל זה...
כל זה קרה בגללי.
נתתי למשהו לקרות בעבר.
לא אעשה זאת שוב.
אני צריך להחזיר את ההצהרה הזו.
אתה מתכוון לעזור לי?
בבקשה. מגי מרפי.
הנה את!
ציפיתי לפגוש אותך.
עליי לומר, את חמקמקה.
אבל את מוכרחה לדעת, אדם ממונטנגרו לעולם לא יוותר.
לא ידעתי. לא ידעתי שאתה
ממונטנגרו.
מי זה? הבן שלך?
הוא ילד יפה.
יש לנו הרבה על מה לדבר.
קודם כול, מישהו רוצה קפה?
הוא טרי.
לא, תודה.
שני אלה, הם מכירים את התשוקה שיש לי לקפה.
-רוצה קצת? -לא, תודה.
לא, תודה.
אני בסדר.
בחייך, ג'ו. אהבת את הקפה שלי בפעם הקודמת. אלה פולים חדשים.
-הם פולים טובים. -תריח.
לך תזדיין...
בן זונה!
כן. בחור קשוח!
אתה עומד להרוג אותי?
אידיוט!
פרנק אמר לי, זין מטומטם.
הוא לא התכוון לעשות משהו! הכול היה בשליטה!
שום דבר לא היה בשליטה.
הבנת משהו לא נכון בכלל.
אלוהים ישמור. תסתום לו את הפה, מירו!
אתה יודע במה הם טעו?
מה?
מה איתך?
את יודעת, מגי מרפי?
הוא לא הבן שלי.
בינגו.
לך ולג'ו היה הבחור הלא נכון מלכתחילה,
ולא ידעתם.
נוכל!
שהגיע לגנוב ממני כסף!
אני צריך להרוג גם אותך.
זוכר אותי, מריוס?
לא? זה בסדר.
לא נפגשנו מעולם.
בילי פרימו אמר את השם שלך פעם.
-זוכר את בילי? -כן.
הוא רצה להעסיק אותך כדי שתרמה את האחיינית שלי.
מובן שחיפשתי אותך.
לא לקחת את העבודה, אז אתה חי.
אלה סיפורים ליום אחר.
עכשיו.
איפה לעזאזל
הכסף שלי? זל