Після стрілянини на складі ми поїхали
на місце зустрічі.
На парковці казино «Могеґан Сан».
Я розуміла, що Піт не прийде, хотіла везти Реджі в лікарню,
але він сказав спершу сховати гроші.
Перевір ящики.
І що мені шукати?
Я не знаю. Щось велике й пусте.
Що це?
Там пусто.
Чекай.
Ви запхали 11 мільйонів доларів
у сраного бізона?
Лише туди вони влізли.
У бізона?
Як він узагалі там, бляха, опинився?
Це індіанське казино.
Я знаю, що це сране індіанське казино.
Як сраний бізон опинився
на їхній сраній парковці?
Я не знаю.
У них там музей. Може, вони хотіли...
Ти в нас експерт з «Могеґан Сан»?
Ти постійний гравець?
Цікаво те, що твій хлопець про це не казав.
І це цікаво.
Адже, коли я питаю,
люди завжди говорять.
Чому гроші не були в сейфі?
Та щоб ти всрався!
Бо мене пасли довбані федерали.
Ордер на те, ордер на се.
Я подумав, що мені робити?
Покладу гроші в один з боксів,
де люди зберігають непотріб. Де не будуть шукати.
Розумно, га?
Тому що через два дні
федерали прийшли сюди і все тут перевернули.
Вони навіть стіни довбали в пошуках грошей!
Та не так уже й розумно. Мабуть.
Звідки ти знала, що гроші були в боксі?
Я не знала… Не знаю, справді.
Константин навів, чи не так?
Реджі просто знайшов ключ.
Просто знайшов ключ.
Стулися!
Дуже шкода. Константин був хорошим другом.
Поїхали, віслюче. Заберемо вже ці срані гроші.
Вам не можна.
Не можна.
Федерали слідкують за вами.
Вони хотіли використати нас.
Вони говорили з ними, коли ми з Джо знайшли їх.
На них жучки?
Ні. Ми перевірили.
Що ви сказали?
ФБР?
Ми відмовили.
Чому.
У неї було видіння.
Що ми залишимося живими, тільки якщо повернемо гроші.
Видіння?
Так, вона типу екстрасенса.
Та ну?
Знаєш, у селі, де я виріс,
жила жінка, у якої теж були видіння.
Вона ворожила на кавовій гущі.
І казала, що може бачити майбутнє.
І як ти думаєш, чого старенька не змогла побачити?
Війни.
Війни. Сто сорок тисяч загиблих.
Два мільйони біженців.
Жодного натяку на десять років крові.
Усе це циганська маячня!
Федерали хочуть спіймати вас із грошима.
І закрити вас за несплату податків.
- Як Капоне. - Так.
Вам не можна наближатись до грошей, поки це занадто ризиковано.
А ми можемо забрати їх для вас по-тихому.
Добре.
Даю вам добу,
щоб придумати спосіб.
Ти йдеш з ними.
Як щось утнуть,
нагадай їм: або я отримаю гроші,
або їхня родина буде в кислоті плавати.
Знаєш, я працювала з терапією горя.
- Ви з Джо дружили? - Не починай.
Коли наступного разу відкриєш рота, краще скажи, де гроші насправді.
Інакше я тебе з машини викину.
Я сказала де. Що за довбень.
У бізоні.
- Так. - Коли ти це ляпнула,
я думав, нас усіх розчинять.
Ось навіщо ти Піта в казино відправила.
Щоб наглядав за бізоном.
Я особисто маю віддати гроші Луці.
Як у твоєму видінні.
Так.
А ти, лівий Піте? У тебе є видіння?
Нам потрібні ще люди. Думаю, четверо. Одного я знайду тут,
але за рештою мені доведеться з'їздити в місто.
Ми з'їздимо туди разом. Будеш під наглядом.
А з нею що? Що робитиме?
Я дам їй список інструментів.
Цього бізона доведеться чимось відкрити.
підлий піт
ПАСПОРТ
Думаєш, я б дала тобі чужий паспорт?
Водійські права.
А якщо не продадуть випивку?
Ти не вийдеш з дому, ти ж розумієш?
Я пожартувала.
Боже.
Скільки тижнів?
Двадцять три. Добре, що вже не нудить.
Луіс не сказав, навіщо він мене витягнув?
Він тобі винен.
За свої борги міг би поселити в «Чотирьох сезонах»,
а не з тобою. Нічого особистого.
Я б також краще з дітьми була.
Зрозуміло. У понеділок у мене суд, після якого волі мені не бачити.
У кінці місяця буду в Ніантіку.
Повірити не можу, що народжуватиму у в'язниці.
Батько тут?
У Мексиці.
Ти втекла до нього.
Ти мене засуджуєш?
То що робитимемо?
Заплітати одна одній коси, грати в ігри?
Ти можеш дивитись телевізор, їсти що завгодно, спати.
- Та під твоїм наглядом. - Ага.
Федерали.
От чорти.
Я хочу, щоб ти в машині посидів.
Ти так і не зрозумів.
Я не довіряю тобі. Більше того, ти винний у смерті Джо.
Скажи, що це я, і я завалю тебе просто тут.
Ні, це не ти, і не я. А той, хто в нього кислотою плеснув.
Ні, це ти.
Це ти все заварив.
І ти заплатиш за це. Обов'язково.
Дівчина, яку я хочу задіяти, втече, як побачить тебе.
Це Джина?
- Ага. - Візьми іншу.
Ні. Вона молода, красива, чудово працює.
Нам потрібна Джина. Більше нікого немає.
Давай.
О боже.
Крутий годинник.
У мого тата схожий.
Справді? Дякую.
Це подарунок від дружини. Уже колишньої.
Я розлучений.
Чекайте на замовлення в кінці прилавку.
Дякую.
- Наступний... - Каву. Чорну.
- Можна з тобою поговорити? - Навіщо?
Дай десять секунд. Якщо я тебе не переконаю,
то зникну назавжди.
Секунда.
Десять секунд.
П'ять.
Слухай. Мені потрібна твоя допомога. Мені потрібна ти.
Послухай.
У мене просто немає слів, щодо Ґевіна.
Мені шкода.
Я хочу, щоб ти була моєю партнеркою. Тебе не треба навчати.
Ти мені потрібна. У тебе талант.
Ти мені потрібна.
Які терміни?
Стислі. Усе вже почалось. Я вийду через задні двері.
Навіщо?
Бачиш той чорний позашляховик?
Це ФБР.
Що ж ти одразу про них не сказав.
Є й інша причина.
Магазин
Це той, хто я думаю?
Справа не тільки у грошах чи в азарті.
А й у помсті.
Давай на виході.
Отто! Ми бачимось не так часто, як раніше, га?
Ви, хлопці, порозумнішали. Це погано для мого бізнесу, та...
Адвокати стали кращі.
Ти отримав моє повідомлення?
Яке повідомлення?
Я передав його з Джулією.
Я вперше про це чую.
Я хотів запитати про маляра, про якого мене Мо просив.
Що? Ти передумав фарбувати стіни?
А, це. Так.
Він не виходить на зв'язок.
Тепер і син його шукає. Щось сталося?
Ну. Якщо коротко, він зарано пішов на пенсію.
Це ти його сина до Мо послав?
Він його в лікарню відправив?
Через нього ми й прийшли.
Не просто зламав щелепу Мо.
Але й узяв у нього дещо цінне,
я сподіваюсь, що ти зможеш переконати його це повернути.
Залюбки, Отто. Та я не знаю ані імені, ані адреси, нічого.
Пробач.
Ага.
Бляха!
- Привіт. - О господи.
Як себе почуваєш?
Нормально. А що?
Похмілля немає?
Ні.
Молодість.
Що ти робиш?
Шукала це.
Викрутку?
Так. Предмети мають ауру,
і можна відчути енергію їхніх минулих власників,
якщо предмети були для них важливими.
Це твоєї мами.
У неї була особлива викрутка?
Так. У неї був «Форд Бронко» 85-го,
і в ньому якось зламався соленоїд.
Я не знаю, що це.
Я теж. Та без нього машину не завести.
І один хлопець сказав Лайлі взяти довгу викрутку,
перемкнути нею два контакти, й тоді машина заведеться.
Але так можна було зробити всього раз,
і зразу їхати в майстерню.
- Але Лайла так усе літо робила. - Так.
І ти бачиш ауру викрутки?
І таким чином зможеш зв'язатися з мамою?
Саме тому я тут.
- Хлопець когось уб'є. - Що?
Той папірець, який він шукав у батьковій куртці.
Б'юсь об заклад, на ньому було ім'я наступної жертви його батька.
Це могла бути квитанція з хімчистки.
Я провів цілий день з тим гівнюком!
Гаразд? Я знаю.
Він хоче бути, як батько.
Та яка тобі до цього справа?
Слухай, ми знайдемо його, заберемо прокламацію, і все, тямиш?
- Гаразд. - Ти запам'ятав номер машини?
Ні, я ж старий дурень. Звісно, що запам'ятав.
Він точно когось вб'є.
А може, та людина на це заслуговує, ти не думав?
JTNTABUA TyAGXT ВАЛЕРІ АБЕЙТА
Валері Абейта.
У цьому сезоні. Вона вижила в грі. А потім повернулася до нас.
Її нам повернули.
О боже...
Можеш так не робити?
- Це зневага до природи. - Пробач.
Ні, це неправда!
Розкажи мені про своїх дітей. Мені цікаво.
Що ти хочеш знати?
Скільки їх?
Двоє. Донька і син.
Круто. Де вони зараз?
З нянькою, яка коштує недешево.
Ти гарна мати?
Залежить від дня і від того, кого питаєш.
Але я стараюся.
Сподіваюсь, я нею буду.
Коли вийду. Що порадиш?
Не гляди дитину сама.
Цей потяг уже пішов.
Розумію.
Плюсів більше, ніж мінусів.
Ти нікого не любитимеш так, як їх.
Тому не парся через дрібниці.
Будь готова, бо всі знають краще за тебе,
як їх глядіти.
Схоже, так і є.
Іноді це бісить.
Батарейки здохли, поки я сиділа.
Як їх звуть?
Елен і Джейкоб.
Батько є?
Ну, у Джейкоба, типу, так.
Батько Елен у Нью-Йорці. Був там.
Він пов'язаний з темним періодом мого життя.
Народження Елен врятувало мене.
От курва!
Ні.
Музей історії корінних американців
Якого біса. Давай.
- У тебе якась проблема? - Чорт забирай!
Ти той утікач. З телевізора.
Що? Ні...
Охороно!
Це зек, що втік. Він тікає!
- Агов! - Зупинись!
У нас є година.
Бляха, я такий дурний.
Що б ви там не продавали, я не куплю. Тож...
- Де вона? - Де хто?
Не винось мені мозок.
Не знаю, хто ви, телефоную копам.
Давай. Наша фірма дала заставу
- за твою Валері. - Яку Валері?
І я маю право шукати її, де завгодно.
Клич копів. І якщо ми знайдемо Валері в тебе
на горищі, або в підвалі, або під ліжком,
тобі світить до восьми років за приховування.
Руки!
Здаюся.
Валері.
Як ти дізналася, що я тут?
На твоїх журналах була ця адреса.
Тож або ти крала пошту в людей, або ви подруги.
Лайно.
Сказала, що його вкрали, зробила новий.
Мило. А що це?
Я їх заробила.
Навчаючи дурнуватим асанам?
Сподіваюсь, ти дихнула свободою,
бо весь час, що лишився до суду, будеш прив'язана до унітазу.
З таким же успіхом ти можеш мене пристрелити.
Луіс хоче мене вбити, тямиш?
От навіщо він мене витягнув.
Чому я маю тобі вірити?
Ти не помітила «БМВ», яка їздить за нами всюди?
Це машина Омара. Омар — людина Луіса.
І він чекає, коли стемніє, щоб вальнути мене. А, може, й тебе.
Ти крала гроші в Луіса?
Звісно, що крала в Луіса.
Чому ти їх не повернеш?
Я не можу просто взяти й повернути їх.
Це буде визнанням провини. Усе одно, що здохнути.
Бляха.
Досить важко ловити рибу голими руками.
Хто тут?
Вважайте, що я троль, що стереже міст.
У вас є ім'я, тролю?
Расті. А у вас?
Боб.
Ви рибалка, Бобе?
Ні. Взагалі, я шукаю дещо. Моя подруга, колишня...
Кинула це з мосту заради сміху.
Що саме ви шукаєте?
Годинник.
Годинник? Навіть не хочу знати, чим ви її так роздратували.
Расті, взагалі, я так хочу пити.
Може, я дам тобі 20-ку, сходиш у магазин, візьмеш нам пивка?
Я не п'ю вже 20 років. Краще я допоможу вам шукати.
Не треба, я впораюсь.
Річка мілка. Я легко їх побачу.
У мене є час. Та й я мастак усе знаходити.
Чорт.
Чорт? Що «чорт»?
«БМВ» за нами.
Курва!
Мене через тебе завалять.
Я вмію відриватись.
Що мені робити?
Вбий її.
Знаю. А до вечора це не почекає?
Щойно вони зупиняться, візьми пістолет
і вбий її!
Білявку також?
Якщо доведеться.
Вона наче... З іншого боку долини,
і не чує мій голос.
Було б простіше знати, чого ти хочеш.
Щоб я ставила потрібні запитання.
Про що ти?
Деяким людям потрібні відповіді.
Хтось хоче знати, що з їхніми близькими все добре.
Не знаю, мені хотілося б знати її улюблений колір.
Чи яку музику вона слухала.
Що думає про мене.
Вона обожнювала колір морської хвилі, як вода в басейні вночі.
Її улюбленим співаком був Елвіс Костелло.
І вона рада, що ти виросла такою розумною, красивою й веселою.
Але те, чого я насправді хочу...
ти не зможеш мені дати.
Я хочу її голос почути.
Краще відповісти.
Я не знаю цей номер, краще не буду...
Я знаю. Це Джулія.
Як справи?
Добре. Маріус збирає команду.
Як у «Друзях Оушена».
Теж запхає дрібного китайця в коробку?
Не думаю.
Добре.
Бляха.
Не знаєте, нам довго її чекати?
Вона сказала, зараз вийде.
Не слухайте мого нареченого. У нас же відпустка.
Пробач, що я так захоплений роботою.
На відміну від байдужих міленіалів.
То якщо я така «байдужа міленіалка», чого ти вихвалявся мною
перед друзями на виставках?
Чим можу допомогти?
Доброго дня. Ви вже пробачте.
Просто мені було цікаво, а давно у вас Рузвельт?
Пробачте?
Бізон Тедді Рузвельт, давно він у вас?
О, то вона не знає.
Вона не знає.
Цього бізона вбив
26-й президент США, Теодор Рузвельт.
Він набиває опудала.
«Опудала...» Я професійний таксидерміст.
Усім про це скажи.
І на лівому копиті бізона
є його ініціали, Т. Р., бачите.
- О боже. - Я сумнівався,
адже власники такої цінності могли б поставити
табличку з написом «Бізон Рузвельта».
Враховуючи ціну.
Неймовірно.
Двадцять років тому він вартував 30 000,
а зараз за нього дали б 100-150 тисяч.
Це коштує 100 000 доларів?
Міг би, та якщо не вжити заходів,
він не вартуватиме нічого.
- Я не розумію... - Як довго ви його виставляєте?
Три роки, з моменту реконструкції музею.
І за цей час
його не оглядали на наявність личинок жуків?
Сюзан? Можна вас так називати?
Звісно.
Цей бізон має всі ознаки наявності личинок жука-панцирника.
Звучить не дуже.
Так. Справи погані.
Покладіться на моє слово.
Прокляття!
Пробач, що втягнула тебе,
та, як виявилось, ти єдина з родини, хто спромоглась відповісти.
Завжди рада допомогти зістрибнути з хвоста.
Що?
Нічого. Нас ніхто не переслідує.
Куди ми веземо пані Втікачку?
У мотель. «Ліхтарник»?
Я знаю, де це.
Але ось що.
Мотель — це добре, та, гадаю, погані хлопці цього очікують.
Лайла й Дені якось сховали клієнта від вбивць
у боксі на складі.
Я не збираюсь сидіти вихідні в боксі.
Сидітимеш, де я скажу.
Де?
Той був у Маунт-Верноні.
Можу відвезти.
«Салам алейкум».
Знаєш, як вони змились? На іншій машині.
- Тебе нагріли. - Ти хто такий?
Твоя заміна, йолопе. Ця робота тобі не по зубах.
Без фокусів. Я не хочу носитися з твоїм трупом.
Відкрий двері.
Добре. Візьмися за стійку.
- Ти не маєте... - Та ні, маю.
Я хочу отримати 50 штук за це замовлення.
Руки.
Давай. Зберися.
Закрий очі. Так буде більш неочікувано.
Якого хріна.
- Це вона. - Хто вона?
Бісова Меґґі Мерфі.
Де мої гроші?
Скоро ви їх отримаєте.
Навіщо прийшла?
Я хочу орендувати бокс.
От хрінь!
Це сарказм?
Жінка, яка обчистила мій склад?
Він потрібен для моєї племінниці.
Для племінниці.
Вона занесла заставу за дівку-втікачку.
Я вирішила, що її можна залишити тут на вихідні.
Це що, готель тобі, бляха?
Якщо тут хочуть залишитись, я вижену всіх.
Лише до понеділка.
Чому тут? Чому не в Коннектикуті?
Ту дівку шукають.
А тут є охорона.
Перепрошую! Це тому, що ви нас обчистили.
Босе.
Бако має рацію.
Твоя небога буде приходити сюди,
щоб перевірити втікачку?
Тож, якщо ви облажаєтесь і не принесете мої гроші,
тягнути її до ванни недалеко.
Заходь.
Тут стільця немає.
Сядеш на підлозі.
А що я тут робитиму без світла?
Ну, у тебе була студія йоги. Ляж у позу мертвяка?
Якого хріна?
Куди дівся Маріус?
- Він у місті. - Він не в місті, бляха.
- Кажи, або вб'ю. - Я не знаю.
Та спершу вб'ю небогу.
- Номер боксу, пароль, код замку. - Дякую тобі.
Немає за що. Той тип, що стежив за мною,
тепер буде пасти тебе.
Гаразд, її відвідає хтось інший.
У тебе є пістолет?
Є. Тільки не заряджений.
Я ледь не вбила декого кілька днів тому.
Заряди його.
Основну шкоду завдають саме личинки.
Справа в тому, що жуки відкладають величезну кількість яєць,
у цьому випадку, у вашому прекрасному й коштовному бізоні.
Ці личинки харчуються шерстю, поки не заляльковуються
і не виростають у дорослих, які відкладають яйця,
а потім цикл починається спочатку.
Щоразу їх стає більше, а отже, й ушкоджень.
І якщо не помітити вчасно, жуки розмножаться настільки,
що від вашого бізона до кінця року залишаться хіба ріжки й ніжки.
Ого!
Що ж, я доповім про ситуацію вождям племені, і ми придумаємо план.
Так, чим раніше — тим краще.
- Дякуємо, що попередили. - Так.
Сподіваюсь, ви вирішите проблему раніше,
ніж виникне загроза здоров'ю. Пішли грати.
Яка загроза?
Ну, справа в тому,
що при розриві корпускулів, у повітря потрапляють
мікроскопічні повітряно-крапельні бактерії.
- Корпускули? - Їхнє лайно. Так.
Потрапляють у вентиляцію.
Так розповсюджуються інфекції. Це бридко, не смертельно,
але може потрапити у вашу каву, і її смак буде,
як у затхлого лайна жука.
Може, ви зможете нам допомогти?
- Так, роботи тут на годину. - То...
У вас є обладнання?
Ну, я професійний таксидерміст. Тому так, у мене все є.
Тоді ви могли б...
Я б залюбки вам допоміг.
Та в нас відпустка...
Що, як ми переселимо вас у номер для молодят?
Справді?
Якщо ви обробите нашого бізона.
Що скажеш?
Хай додасть ще фішок.
Дідько.
Люди перетворили річку на сміттєзвалище.
Колись ми з кузеном ловили тут раків.
І клали їх у холодильник, щоб лякати бабцю. Ніколи не виходило.
Знаєте, Расті, з мене досить.
Як знайдете годинник, залиште собі.
Добре, що вона член тобі не відрізала і не кинула сюди.
А що, таке вже ставалось?
Ні.
Хоча, не так давно, хтось викинув це.
Ти його шукав?
Не бреши, синку, ти ж тут не годинник шукаєш.
Він тобі потрібен?
Ага.
Ти вбив когось?
Ні.
Хтось інший вбив?
За справи?
Расті, я не...
Я вже не знаю, хто чого заслужив.
Що сталося?
Віддав пістолет.
Він може тебе опізнати.
Ніхто не знає, що я кинув ствол у річку.
Його ніхто не питатиме.
Де він?
Бабусю, я розповів тобі, щоб ти заспокоїлась.
- Та тобі не треба знати... - Ще й як треба.
Що ти тепер збираєшся з пістолетом робити?
Той кілер.
Який мав твого діда вбити? І що з ним?
Я підкину пістолет у могилу.
Потім сповіщу про труп.
І сподіваюсь, до Робі це дійде раніше за результати тестів.
Ти знаєш, де він закопаний?
Бабусю, тобі більше не треба нічого знати.
Мені сидіти й чекати?
Бабусю,
заспокойся.
А що, як не вийде?
- Усе вийде. - А якщо ні?
І мене посадять бог зна наскільки,
нашу родину треба захистити.
Від чого?
Твої зниклі брат і тітка приїхали через 20 років,
обидва порушували закон.
Хіба ти не запитував себе, чому зараз?
Я збрешу, якщо скажу, що ні.
Що ж, добре. Я хочу з'ясувати, що замислюють Меґґі й Піт.
Бабусю.
Я маю щось робити.
Гаразд.
Привіт.
Телефоную дізнатись, як справи у Нью-Йорку.
Добре. Ми збираємо команду.
А як там наші інструменти?
Готові.
Ти знаєш того, хто тебе заклав?
Якщо він твій друг,
то він так пожартував?
Ні, я ніколи його не бачив.
А звідки саме ти втік?
Знаєте, я ніхріна вам не скажу.
Друже, я намагаюсь допомогти.
Ага, звісно.
У базі втікачів немає жодного, схожого на тебе.
Що?
Сучин ти син, Маріусе.
Що?
Пішов я звідси.
Поки не зрозумію, у чому справа, ти не підеш.
Ні. Я знаю свої права.
Якщо мене не заарештовано і мене ні в чому не звинувачують,
ви маєте мене відпустити. Тому зніміть наручники.
УВАГА ДЕЗІНФЕКЦІЯ
Чудово.
Якщо хтось підійде, скажи, що засіб токсичний.
БРІДЖПОРТ ПОЛІЦІЯ
Я саме збиралась тобі зателефонувати.
Прийшов результат?
Ні, та в мене був час, і я ще раз оглянула докази.
Пів години копирсалась у смітті з машини Вінслоу.
Знайшла папірець з якимись цифрами.
- Номер телефону або... - Замало цифр.
Адреса?
Це 39, 27, 15.
Що це, як думаєте?
Не знаю.
Курка генерала Тсо, рис з креветками, гостро-кислий суп.
Це замовлення Вінслоу.
Ви розкрили справу.
Відразу ж.
І звісно ж, вирішили розділити тріумф зі мною.
Взагалі-то, мені захотілося їсти,
а ви, схоже, знаєте, де тут добре годують. Тому...
Ти зрадив свого друга?
Тобі лише б побазікати?
- Якщо не хочеш говорити... - Ти чудово знаєш, що не хочу.
І все одно питаєш.
Якого хріна?
Три місяці ми шукали тебе,
і Лука прийшов до мене
і сказав, що не довіряє Джо.
Так, Джо буває гарячим, та він розумний.
Лука наказав попередити його, як Джо щось замислить,
за окрему платню.
Я сказав, що Джо свій, і грошей не треба.
А декілька днів тому він запитав знову.
Я сказав, Джо смикається, та в мене все під контролем.
І все.
Це все, що я сказав.
Це мій тато.
Увімкни гучний.
Привіт, тату.
Де ти?
Я їжджу по справах.
У Коннектикуті?
Так, тату.
Приїдеш на вечерю?
Сьогодні ні.
А завтра?
А ти домовився про це з мамою?
Я не зобов'язаний просити її схвалення.
Це прозвучало майже переконливо.
Справді? Я старався.
Ага.
Я радий, що ти повернулась, гарбузику.
Найкраще, що сталося за 20 років.
Для мене також. Я люблю тебе, тату.
І я тебе, Меґґс.
Я зателефоную завтра.
Ти не бачила родину 20 років? Чому?
Я вже не знаю.
Бум.
Ну що?
Доведеться заплатити за коронку, він зламав зуб об скоринку від фісташки,
але так, я дізнався.
- Судячи з номеру машини... - Тримай, Семе.
Дякую. Сина маляра звуть Колін Мак-Кан.
Живе з батьком, покійним Девідом Мак-Каном, на Бічвуд 2574.
Не заходьте, ви надихаєтесь хімії.
Вийдіть з намету.
Виходьте. Зараз же.
Пробачте... Я тут зайнятий відповідальною процедурою, і...
Ви нічого не хочете сказати?
Що вона вам сказала?
Я сказала, що ти шахрай.
Серйозно? Що ще вона сказала?
Що намагаєтеся вкрасти бізона.
По-вашому, я краду його
чи рятую безцінний історичний експонат?
Нехай він надасть вам документи.
Я акредитований спеціаліст.
Та посвідчення тепер електронні.
Що ти тут робиш, Андреа?
Я не Андреа.
Можна з вами поговорити? Давайте відійдемо й поговоримо?
Ні! Без тебе. Не смій за мною ходити, переслідувачка.
Це не вам. Пробачте. Відійдемо туди?
Слухайте, не знаю, як вона представилась,
та її звуть Андреа Літл, і ми з нею давно знайомі.
Скажімо так, я кинув її під вінцем,
тільки «вінець» знаходився у Марієнбадській психіатричній лікарні,
у Баден-Бадені в Німеччині.
Так. За два дні до церемонії я дізнався,
що вона божевільна, і що її історія була брехнею.
І з того часу, як її виписали,
вона систематично псує моє життя.
Джино, розкажи Сюзан, як божевільна Андреа
намагається вкрасти наше щастя.
Так, але ми ж уникаємо слова «божевільна».
Знаю. У мене руки тремтять.
Любий, мені шкода. У лікарні їй стає краще.
Та коли її випускають, ми таки побоюємось за наші життя.
Вам треба викликати охорону й закрити її кудись,
а я закінчу з бізоном.
Сказала не вірити вашим словам.
Ну, звісно. Звичайна проєкція.
Знаєте. Зараз я сам з нею поговорю.
І зателефоную лікареві Зельцеру
і завершу з бізоном.
Гаразд, та...
Це справді дорогий бізон?
Я не знаю.
У мене є пропозиція.
Так, Куагу?
Зараз відвідувачів не так багато, і це могло б їх привабити.
Ось і обід.
Знаєте... Сьогодні я зустрів одного безхатька.
І... Смачно.
І він виявився розумним чоловіком.
Навіть з почуттям гумору.
Він міг би бути ким завгодно. Наприклад, учителем або бухгалтером.
Або копом?
Я думав, детективом.
Я до того, що це звичайна людина.
Ну я й задумався, як же так вийшло?
Що з ним сталося?
Що ж. Якщо це сталося з таким, як він,
то це може статись з будь-ким з нас.
З вами. Або навіть зі мною.
З вами навряд чи.
Дорога в пекло вимощена мільйоном дрібних поганих рішень.
Люди вважають, що життя на спаді через одне
хибне рішення...
Вам що, прохолодно?
Ні, це конкурент нашої родини. Хлопець повний кретин.
Він явно замахнувся зависоко.
То ось воно як.
Що?
Коханка Боумана. Детективка з Нью-Йорку.
Кажуть, вони весь тиждень разом.
Тепер, схоже, він її у шикарний ресторан запросив.
- Боже! - Що ти робиш?
Я можу запитати те ж саме, хоча я знаю, що ти робиш.
Хочеш украсти гроші.
Звісно. У цьому наша мета.
Але ти хочеш вкрасти їх для себе.
- Це не так. - Казав, що був у НЙ.
- По телефону? - Так.
Нас могли ФБР слухати.
Та ти сказав, що поїдеш туди.
Я намагався зібрати команду. Приїхав на розвідку.
І побачив можливість. Я телефонував тобі п'ять разів.
То коли? Коли?
- Декілька годин тому. - Покажи телефон.
Він у машині.
У нас ще є шанс тут.
- Пішли працювати. - Не думала, що тобі начхати на родину.
На Джулію.
Начхати на мене, та як же Карлі?
Що, як Лука її у кислоті розчинить?
- Що ти сказала? - Ти не в курсі?
Лука вб'є нас усіх, якщо не отримає гроші.
Людей із ферми?
Знаєш, я думала, правило «ніколи не прив'язуйся» — маячня.
Родині не загрожують.
Забрати гроші і дати Луці.
Ми не можемо їх віддати.
Як це, не можемо?
Не можна їх віддавати.
Про що ти? А твоє видіння?
Усе змінилось, коли Джо плеснули в обличчя кислотою.
- В обличчя? - То в тебе нове видіння?
- Так. - Нове видіння?
Так. І в ньому гроші залишаються в нас.
Агов.
- О боже. - Навіщо притягла?
Якби не притягла, він би вбив Джулію.
Ти мала вивести його.
- Я намагалась, Френку. - Привіт, Френк.
Чому б не пройтися?
Ти обіцяв не чіпати його, Френку.
Я поганець. Я брешу.
Мамо.
Привіт, мам.
О боже. Ти постаршав.
А ти ні.
Дай мені хвилинку, гаразд?
- Маріусе. - Піте. Як справи?
О господи.
За те, що змусив думати, що я втікач,
- Зупинись. - ...мудло.
Ти ще хто?
Так.
Слухайте. Ми всі хочемо грошей, га?
Тема з дезінфекцією ще може спрацювати.
То давайте заберемо їх.
- Куагу сказав йти в казино. - Хто такий Куагу?
- Він спостерігав за бізоном. - Що?
Ти думав, я тут один?
Це він сказав, чим ти тут займаєшся.
- Думав, ти найрозумніший? - Музей чи казино?
Казино.
Чекай. Ти куди?
Трьох з нас зараз виженуть із казино.
Нас не мають бачити разом.
Йдіть!
Сюзан. Пробачте за це.
Андреа вже заспокоїлась. Пробачте.
Я попрошу вас трьох піти.
Та ми не завершили дезінфекцію.
Ізолюйте бізона через токсини...
Не змушуйте кликати охорону.
О, то ось як! Справді? Гаразд.
Та коли корпускули бізона будуть усюди,
чухати потилицю буде запізно. Ходімо, Джино, ходімо, Андреа.
Та мене звуть не...
Бізон посеред казино з цілодобовою охороною.
Як до нього дістатись?
Як Копперфілд змусив зникнути Статую Свободи,
то з бізоном у казино ми якось впораємось.