Upp med dig.
Jag har bett om ursäkt och försökt förklara. Vad mer begär du av mig?
-Upp med dig! -Pete, sluta!
-Res dig! -Sluta.
-Jag vill inte. -Sluta!
-Han stal mitt namn. -Jag vet, men...
Han stal min familj!
Jag vet, men jag vill ändå inte att du slår honom.
-Varför är du på hans sida? -Det är jag inte. Men vi behöver honom.
-Inte alls! -Jo!
-Jo, det gör vi! -Håll käften!
-Hör på, Pete. -Vadå?
-Bara några dagar till. -Och sen? Får du tag i pengarna?
Ja. Jag lovar.
-Jag har inte stulit din familj. -De tror att du är jag!
-Vi behöver inte lösa alltihop nu. -Men det är inte rätt!
Jag vet att det inte är rätt, okej?
Är det här en picknick, eller?
Jag hade slagit dig på strupen istället.
Tack för stödet.
Jag tänker inte lägga mig i det där.
Borde han inte ha kommit redan?
Han kommer.
Hur ser de ut?
Likadana. Äldre.
Din morfar har fått en stroke.
-En stroke? -Han mår bra nu.
Är du säker?
Ja. Och din mormor är sig precis lik.
Julia och Taylor, då?
De är vuxna nu, precis som du.
Det är outhärdligt att de tror att han är jag.
Jag vill träffa dem. Jag måste få träffa dem.
Jag vet. Men först måste vi göra det här.
Vi är så nära, Pete.
Tro mig, vi behöver honom för att få pengarna och behålla livet.
Porter.
Marius!
Trevligt ställe.
Vad tyckte du om buffeln?
Vad tror du?
Mohegan har tre kasinon.
Det här är Casino of the Wind.
De röda cirklarna är kameror,
de gula är kontrollpunkter och de gröna är utgångar.
Det är alla säkerhetsåtgärder jag kan upptäcka. Du kan ha missat några.
Där är buffeln.
Vad tror du om planen att få den att försvinna?
Bra.
Om den var kvar på museet.
Men här, mitt i kasinot,
inom synhåll från tre säkerhetsstationer
och kameror i taket? Det är omöjligt.
Jösses. Är det han som ska fixa det här?
"Ett trick är bara omöjligt tills det inte är det längre." Dina ord.
Jag kanske hade fel.
Det tror du inte.
Nästan omöjligt.
Men riskabelt som fan.
Jag lyssnar.
Du behöver en Slippery Sam.
En stor avledningsmanöver.
-Ja. -Vilket betyder...
-Vi behöver en andra buffel. -Till att börja med.
Om det var enkelt kunde vem som helst göra det.
-Det är mitt jobb. -Jag vet, jag bara fjäskar för dig.
-Så vi behöver en buffel till. -Jag hörde det.
Vet du var man kan få tag i en?
Nej. Gör du?
Ditt jobb är i princip att lysa mysterier åt brottslingar, va?
-Det ingår i jobbet. -Okej. Det här är mitt jobb.
Och för att jag ska kunna göra mitt jobb, måste du lita på mig.
Lita på dig?
Om ni är färdiga kanske vi kan sätta igång?
Ja, vad är huvudproblemet här?
Full synlighet 360 grader.
Vi måste komma ner till hälften.
-Okej. -Tänker du säga nåt?
Om vadå?
Vad fan tror du?
Gavin. Eller har du glömt honom?
Han i duschförhänget, med en kniv i bröstet?
Ska vi jobba på detaljerna?
Om du har en vän som hamnar i en hajtank och blir uppäten,
är du då arg på hajen,
eller på den som knuffade i honom?
Vi får väl ändå pengarna?
-Det får vi absolut. -Okej.
Dra mig baklänges!
-Helst inte. -Vad i helvete? Var är Trish?
Jag är skyldig Trish en ursäkt.
Hon trodde att jag kom som polisman.
Men jag kom som enskild medborgare.
Då kan du dra åt helvete, medborgare Bowman.
Lance.
Lance, det är inte lätt för mig att säga det,
men jag behöver din hjälp med en sak.
Om du följer med mig nu, ska jag aldrig störa dig igen.
-Ut härifrån, för fan. -Alltså...
Trish!
Shannon Måste träffa dig ikväll. Bruno's kl. 8
Fan också.
Ut härifrån. Trish!
Taylor Vi ses där
Jag vill att du återupptar jobbet jag gav dig häromdagen.
Jag följde din vän i tre dygn men såg ingenting.
Jaha, jag var ute med min vän igår kväll
och såg den andra killen med en annan kvinna.
Hon vill säkert träffa honom snarast.
Din vän har dålig timing, för det är min lediga dag idag.
Om du får sparken kan du börjar jobba åt oss igen.
Sean betalar bättre.
Bryr du dig bara om pengar?
Inte alls! Kom nu.
-Hej! -Hej.
Vi söker Colin.
Han är inte här.
Det är väldigt viktigt att vi får tag i honom.
Vet du var han är?
Han är visst nere på stan. Vänta, faktiskt tror jag
att det var igår...
Får jag låna din toa? Prostatan krånglar.
Okej. Den är rakt fram och till höger.
-Jag gillar kepsen. -Han själv också.
Jaha, har ni hund?
-Nej. -Inte?
Nej. Vi hade en hund förut.
Förlåt, var det höger från dig räknat?
Där är den.
IRLÄNDSKA REPUBLIKENS PROVISORISKA REGERING
Ser man på.
Han sa visst nåt om posten.
-Menar du postkontoret? -Jag vet inte.
Tack så mycket för hjälpen.
-Vänta. Vad tänker du göra med den där? -Colin skänkte den till oss.
-Det har med Irland att göra. -Just det.
Var hittade du den?
Den hängde ovanför toan.
-Respektlöst av honom. -Hallå!
Nu minns jag var Colin är.
Han sa borgen, inte posten.
Han bevakar säkert nåt borgenskontor på Elm...
-Bernhardt Bail Bonds? -Just det.
Tre personer?
Så hemskt.
Var det rånarna?
Jag förstår.
Verkligen?
Vad sa han?
Tack så mycket för hjälpen.
Jag väntade dig inte idag.
Jag tog emot en check som insats på en borgenssumma
och gömde den på kontoret.
Du borde lägga sånt i kassaskåpet.
Jag har ju inte blivit anförtrodd kombinationen.
magasinsstöld 10 min efter skjutbanan
Vem pratade du med?
Ginny på tingshuset. Jag dubbelkollade Sperlings rättegångsdatum.
3 döda på brottsplatsen
Så har dagen efter,
hur känns det att Maggie har kommit tillbaka?
Hon har nog rätt. Att förlåta och glömma är det rätta.
Lugn. Jag sitter vid skrivbordet med ryggen mot, och blundar.
Klar?
Ja. Får jag ge dig ett råd?
Kan jag hindra dig?
Om du kom in och sa att du behövde pistolen
för att du har, jag vet inte,
en ond föraning,
skulle jag inte tveka.
Men den här teatern får mig att tänka
att det är nåt du inte berättar. Är det så?
Jag behöver kulor, bara.
Och?
-Hejsan. -Kan vi hjälpa dig?
Ja, det kan ni.
Och du gissar rätt. Jag är inte här för att få nån fri mot borgen.
-Så vad vill du? -Hon vet vad jag vill.
Ingen aning.
Nog vet du. Du vet också att borgenskontor får tillbaka borgenspengar
även om en anklagad råkar dö.
Har Luis sagt det?
Du har fem sekunder på dig att gå, sen ringer jag polisen.
Inte alls, för just nu har jag inga planer på att skada er båda.
Tvinga mig inte att ändra mig. Ge mig en adress, bara.
Julia, säg inte ett ord.
Han är obeväpnad. För jag har hans pistol här.
Kom igen, morfar. Jag köper dem i storpack.
Nej. Jag är morfar,
och kulan går säkert inte att spåra när vi har skjutit dig med pistolen.
Nu har du inte tänkt efter, gamling.
Du måste ändå förklara varför ni sköt en obeväpnad man.
Då skjuter vi dig med den här, och sätter tillbaka din i handen.
Jag går väl då.
Men om jag inte får en adress, ställer jag till ett helvete för er.
-För jag hittar jämt det jag letar efter. -Försvinn.
Julia, vad fan har du ställt till med?
Vart ska vi?
Du ska ta mig till stället där du och Dockery och hans torped begravde kroppen
av killen som blev knivhuggen i hjärtat.
-Varför? -Bry dig inte om det.
Som advokat vet man när man behöver en advokat.
Jag ger dig chansen att inte behöva advokat.
Du ska visa mig var graven är,
annars kommer allt du gjort och hur du lurade Audrey
och gömde kroppen, att bli känt,
och du mister advokatlegitimationen och blir fängslad
innan nästa jävla Star Wars-film har premiär.
Jag gjorde det för att lösa problemet med Dockery.
Jag visste inte att Pete skulle återkomma med pengarna.
Jag lovar att den där Valeries namn stod på den skitens papper.
-Var har du gömt henne? -I ett magasin i Mount Vernon.
Mount Vernon? Varför välja ett ställe i Mount Vernon?
Moster Maggie föreslog det.
Säkert samma ställe som Lila och Danny brukade använda förut.
De gömde en kille där, vad hette han?
-Dean Rinsler. -De gömde honom där i en vecka.
Det var säkert därför Maggie och hennes gäng valde det stället.
Hon kom ihåg det och tänkte att det skulle vara ett lätt mål.
Vad pratar du om?
Jag ville ta reda på varför Pete och Maggie kom tillbaka, sa jag ju.
Jag pratade med en kille på skjutbanan han rånade för tre år sen.
Jösses! Audrey.
Han sa att det var kopplat till rånet av ett magasinsutrymme i Mount Vernon.
Flera människor dödades, men en kom undan, en vit kvinna i 50-årsåldern.
-Var det moster Maggie, tror du? -Vem annars?
Det kunde ha varit vem som helst!
Lägg av, Otto! Du vet vem och vad vår dotter är.
Vad ska jag göra nu?
Jag har en gravid kvinna i ett magasinsutrymme,
som behöver mat och latrintömning,
men det är en karl utanför som skuggar mig var jag går.
Han kan ju inte skugga oss allihop.
Beklagar, den är inte till salu.
Jag förstår. Lyssna bara ett ögonblick.
Vi är personliga inköpare för en väldigt välbärgad person.
Om nån säger att det är Kevin Costner, har du inte hört det av oss.
Vi fann foton av buffeln på nätet
och skickade dem till vår klient.
Han tror att det är en av Roosevelt-bufflarna,
alltså fälld av Theodore Roosevelt.
Du och jag vet att det är föga troligt,
men vår klient har fått det för sig,
och han är redan övertygad. Så jag säger bara att
om du säljer buffeln till oss för standardpris,
kan vi sälja den vidare till du vet vem
för tio gånger pengarna, och vi kan dela på mellanskillnaden.
-Vad tror du? Bra så? -Jag vet inte...
Margaret, förklara för Remi hur mycket han kan tjäna.
Remi, beklagar, men allt min kollega har sagt är lögn.
-Jag beklagar. -Ursäkta?
Vänta. Förlåt mig.
Mår du bra?
Vänta, jag får visst ett migränanfall. Min aura...
Jag måste hämta mina Imitrex, de är i bilen.
Dina vadå?
Mina migränpiller! Jag måste hämta dem i bilen.
Vänta, Marius. Vi är strax tillbaka.
Vad fan är det med dig? Du skulle ju spela med!
Jag kunde bara inte.
Kunde inte vadå? Inte ljuga? En man fick syra kastad i ansiktet!
Då är det faktiskt ursäktligt att ljuga!
Problemet var inte lögnen, utan att det var fel lögn.
-Han bryr sig inte om pengarna. -Det gör väl alla!
Men inte han! Han tänker inte sälja buffeln...
Säger din andliga guide det?
Avläste du buffelns aura eller nåt larv?
-Håna inte min tro. -Det gör jag inte.
Jag tjänade 15 000 dollar på två veckor i New Orleans genom att avläsa folk.
Nej, det är en bra födkrok.
Om vi nu är såna bluffmakare, hur visste Ethel om din brors tå?
Jag har inte räknat ut det än.
Det lär du få fortsätta med, för det var inget trick.
Inget trick?
-Jag ser en man. -Sluta.
Nej, han bär uniform. Betyder det nåt för dig?
Pete berättade att hans pappa var militär.
Nej. Det här var före det.
Den här killen lovade att ta dig bort från Bridgeport,
för du var för speciell för att ruttna bort där.
Och du trodde honom.
Som du trodde alla de andra som sa precis samma sak.
Det var bara två.
Men när den andra killen kom
var du så desperat att komma därifrån
att du svek hela din familj. Du drog en lögn.
Dra åt helvete.
Nej, min andliga guide säger det här.
Folk kommer till mig för att de bär på smärta.
De söker tröst. Jag använder min gåva till att hjälpa dem.
Jämt? Bara du och din andliga guide?
Okej, då. Jag har inte Ethels stora gåva.
Ibland hör jag ifrån anden, ibland inte.
Så för att inte göra klienten besviken
använder jag ibland
genvägar för att hjälpa.
"Genvägar"? Du menar lägga märke till
vad de har på sig, hur de pratar, hur de rör sig och vad de tittar på.
Du kanske kikar i deras väska när de går till badrummet.
Hur skiljer det sig från det jag gör?
Jag använder den tekniken för att hjälpa, inte för att skada.
Jag gör det för att jag inte har Ethels gåva. Eller din.
Jag gillar hur du intalar dig saker.
Vad är min gåva?
Att inte bry sig.
Som du fick från din mamma...
som var heroinmissbrukare.
Avläser du mig nu?
Har Pete sagt det?
Pete behövde inte säga det. Jag ser det.
När du kommer in i ett rum, avläser stämningen
och anpassar dig som en emotionell ormmänniska.
Det måste vara utmattande.
Nu börjar jag få migrän på riktigt.
Förlåt, jag borde inte ha avslöjat dig. Jag visste inte vad jag skulle göra.
Du använde fel metod.
Girighet funkar på de flesta.
Men inte på den här gubben.
Han har buffeln och andra pjäser särskilt uppställda
på en hedersplats,
så det är tydligt att han inte vill sälja dem.
Han vill att folk ska uppskatta dem.
Ej till salu
Beklagar Ej till salu
Du har rätt. Jag borde ha sett det själv.
Jag borde ha skött det annorlunda.
Det här är bra. Låt oss lösa problemet.
Men hur? Han vägrar ju att sälja.
Det gör inget. Vi kanske inte vill köpa.
Är du säker?
Jag var uppmärksam, ifall jag måste fly.
Jag ville veta hur jag skulle komma tillbaka till stora vägen.
De kanske körde i cirklar för att förvirra dig.
Jag hade ingen ögonbindel.
Som om de struntade i vad du såg.
Jösses.
Det måste ha skrämt vettet ur dig.
Tror du?
Okej.
Hej, Remi. Förlåt. Raring, sätt dig där.
Sitt där vid dörren så att du får frisk luft.
-Mår han bättre? -Jadå, ingen fara.
Jag beklagar det som hände tidigare.
Du sa att han ljög.
Jag vet.
Det gjorde han, men han vet inte det.
Vem är den här utomordentliga kvinnan?
Hon var min farmor.
Hon är vacker. Hennes själ strålar fram ur tavlan.
Visst gör den?
Hon drev en turistranch i Texas tills hon var långt över 80.
Fantastiskt. Oj!
Hon var min hjälte.
-Hon dog för några år sen. -Gjorde hon?
Alla "Ej till salu"-pjäser har tillhört henne.
-Allihop? -Inklusive bisonoxen.
Verkligen? Bisonoxen också?
Kära nån, mår du bra?
Jadå.
Du förstår, min son, han...
Han har inte migrän utan en hjärntumör.
Jag...
Tack.
Ingen har näsdukar längre.
Det är bara... Strålbehandlingen krympte tumören,
men kemoterapin verkade inte, så nu kör jag bara omkring honom
och visar honom allt han vill se...
Jag beklagar verkligen.
Men om jag får fråga, varför en antikvitetsaffär?
Jag vet inte.
Vill han inte hellre se Empire State Building eller nåt?
Jag vet inte... Vem kan förklara sånt?
Men han säger att hans favoritfilm är Dansar med vargar.
Och hans favoritscen i filmen är buffelrusningen.
Det är hjärntumören som rör om i huvudet och det är därför
han tror sig jobba för Kevin Costner.
-Kära nån. -Ja.
Hej där.
Din mamma säger att du skulle vilja ha en bisonoxe i ditt hem för din...
För din fest. Din stora fest.
Ja, du är också välkommen. Kevin kommer, eller hur?
Ja, raring, Kevin kommer. Jag lovar.
Ja.
Det var fan på tiden.
Jag vill höra att du går längst bak i magasinet.
Vem är du?
Jag jobbar för Bernhardt Bail Bonds.
Hur vet jag att du inte jobbar för Luis?
Det vet du inte.
Men jag har låset, och jag är här med mat och vatten.
Kliv längst bak.
Okej. Jag är där.
Det här är olagligt.
Men kan tro det, men det är det inte.
Hinken, då?
Behöver den tömmas?
Det räcker att jag säger att det inte bara är en kisshink längre.
Ställ den vid dörren och gå tillbaka.
Okej. Jag är klar.
Vifta med armarna så att ljuset...
Dra åt helvete! Släpp ut mig!
Hallå! Det här är mitt magasinsutrymme, inget fängelse.
Jag bara skojar med dig.
Oj.
Du måste vara Maggies mor.
Det stämmer.
Vad heter du?
Är det nödvändigt?
Det är artigt.
Audrey.
Kako ste, Audrey? Behöver du hjälp med hinken?
Bako ser till att gästen stannar.
Hon behöver lära sig en läxa, tycker jag.
Smart. Som när man lär en hundvalp att bli rumsren.
Ja.
Förlåt, jag uppfattade inte namnet.
Jag är Luka.
Luka Delchev.
Dobar dan, Audrey.
Maggies mamma.
Då går vi, Bako.
Då försöker vi igen.
Jag känner att du kämpar med lusten att skjuta mig i bakhuvudet.
Jag lämnade pistolen i bilen.
Jag undrar vad fan Julia såg hos dig.
Hon växte ju upp med en tjockskallig sportfåne till bror.
Inte konstigt att hon gick i motsatt riktning.
Och det gick inget vidare.
Fast det är väl fel fråga.
Hon är en ensamstående mor som kämpar för uppehället.
Du är en någorlunda framgångsrik advokat.
Frågan är väl egentligen vad du såg hos henne.
Verkligen en fin bror.
Jag menar allvar.
Hon är vacker, smart och rolig.
Och ensamstående mor som kämpar för uppehället.
-Trish, då? -Vad menar du?
Kommer hon från en trasig familj?
Lider hon av ångest och depression?
Det stämmer ju in på bluffen du försökte köra med mot Audrey.
Du arrangerade allt
så att du kunde svepa in och rädda alla. Lance!
Du vill vara en hjälte.
Vem vill inte det? Blev du polis för pensionsförmånerna?
Du har inte en jävla aning om var graven är, va?
Det var mörkt och de här träden är lika varandra.
Fan.
Ja jäklar! Det var ingen dålig buffel.
Bisonoxe. Bufflar finns bara i Asien och Afrika.
Det här är en amerikansk bison.
Huvudsaken är att vi har en. Var är Joseph?
Han är fast i Kalifornien. Det här är Robert. Aldrig Bob. Robert.
Tack för att du litade på Marius.
Det gjorde jag inte. Jag spårade hans jävla mobil.
Hur fick du tag i den så fort?
Maggie gick ut på nätet och hittade den i en antikvitetsaffär.
Tyvärr var den inte till salu.
Sen förstörde jag alltihop, men hon ordnade biffen.
Ditt fejkade migränanfall räddade oss.
Kevin...
När ni har slutat gratulera er själva,
hur mycket behöver vi för att fixa det?
Vi behöver bara testa det i praktiken.
Vi riggar det, gör avledningsmanöver och...
Har vi problem?
Ja.
Klockan går. Fixa det.
Om det inte kommer att funka, måste du tala om det.
Det kommer att funka.
Du gillar honom mer än mig.
Herregud, nej. Du är min pojke, du är Pete.
Du tog mitt namn,
sen tog du min familj, och nu... Vill du ta min mamma också?
Du känner mig inte alls, va?
Jo, jag känner dig riktigt bra.
Jag vill inte ha din familj.
Jag vill ha pengarna.
Pete, lyssna på honom.
Vadå? Nej! Han är en lögnare!
Vad kan jag göra för att du ska tro mig?
Vi planerar en kupp, bara.
När den är över, sticker jag.
Pete, vi måste hitta ett sätt att få det här att funka för oss alla, raring.
Förstår du? Vad kan vi göra? Vad du än önskar.
-Ja. -Vad kan vi göra?
Vad som helst?
-Hej. -Hejsan.
-Hej, mamma. -Hej, mormor.
Audrey Bernhardt, och du är...
Marius Josipovic.
Carly, de är här!
Otto, det här är Petes vän Marius.
Herregud!
Det är trevligt...
Trevligt att träffas.
Du verkar bekant. Har vi träffats?
Högst osannolikt. Var är Taylor?
Han kommer snart.
Ursäkta, vännen, vad heter du?
Gina. Jag är Marius flickvän.
Trevligt att träffa dig. Ursäkta mig, jag ska hjälpa Julia i köket.
Hej, pappa.
Hej!
Hej, raring! Marius, det är verkligen...
Han kramas gärna.
Det var ett problem i fängelset.
Ja, det kan jag tänka mig.
Jag kan prata med Maggie och försöka luska lite om magasinsutrymmet.
Pete kanske är ovetande om vad som pågår.
Fan heller. Deras två vänner är säkert också inblandade i det.
Vad det nu är.
Allvarligt talat, du måste lugna ner dig.
Ta ett djupt andetag.
Eller det där.
-Hej. -Är de här?
Ja, hos morfar.
Har du träffat Josipovic än?
Inte än. Tänk om han känner igen mig från motellet?
Det är han som är brottsling.
-Tror du att han dödade Winslow? -Jag menade inte så. Kom nu.
När Marius och jag satt på kåken tillsammans
brukade jag berätta om er och ranchen.
-Ja. -Det lättade alltid upp lite.
Det är sant. Det känns nästan som om ni är min familj.
En vän till min dotterson är en vän till mig.
Och nu när ni två är tillbaka
skulle jag gärna ha familjemiddag varenda kväll.
-Tack, pappa. -För familjen.
-Familjen. -För familjen.
Tack. För familjen.
-För familjen. -För familjen!
Skål.
Det är snällt av Pete att ta hand om sin cellkompis så här.
Ja, väldigt snällt.
Du, Pete, sa du inte att din vän åkte till Ottawa?
Han är tillbaka nu.
Vadå? Tänker du förhöra mig?
Han slutar aldrig vara polis.
Jösses, Taylor, är du polis nu?
"Nu"?
Han säger "nu", för i historierna jag berättade var vi bara barn.
Jag talade inte om att du var polis, för att inte göra honom nervös.
Men, ja, Marius, Taylor är polis. Men han kommer inte att gripa nån utom dig.
Inte ikväll i alla fall.
Men jag vet en kriminalare från New York
som gärna skulle vilja prata med mr Josipovic.
Kallade inte din övervakare dig Josipovic häromdagen?
Så många frågor.
Träffade du Petes övervakare?
Ja, som hastigast. En lång historia.
Nej, det är faktiskt en kul historia. Vi hade en vakt
när vi satt inne, som kallade oss vid varandras namn.
Det var för att man skulle känna sig obetydlig.
Det var för att avhumanisera en.
-Ja. -Ja.
Vänta. Hur visste övervakaren vad nån vakt kallade er i fängelset?
Det är det lustiga.
Det är galet.
Nu ska ni få höra.
Min övervakare är bror till fängelsevakten.
Ja.
Jag skojar inte. De kör verkligen hårt.
Kollade han dig där bak efter smuggelgods också?
-Jösses, pappa! -Förlåt.
-Morfar! -Pete.
Ja.
Jag trodde att Josipovic var ditt alias för försäkringsärendena.
Ja, jag hade många olika alias. Jag tog vad som föll mig in.
Det kom troligen från vakten.
Tänk att utsätta din vän för fara så där.
Jag instämmer. Det gör jag.
Särskilt eftersom han inte berättade att han tänkte använda mitt namn.
-Men jag berättade ju, minns du det? -Nej.
Jo, strax innan jag gav dig en andel av pengarna jag tjänade på det.
Nej, men det var efter att du hade gjort det.
Så jag hade just inget val.
-Jag ska inte göra om det. -Bra.
Från och med nu är jag Pete Murphy.
Det är okej.
Gina?
Hur träffades du och Marius? Var det före eller efter fängelset?
Det var faktiskt under tiden.
Jag är läsningslärare i fängelset.
Marius var en av mina elever. Det låter knäppt, men...
Han förstod Shakespeare bättre än nån annan elev.
-Oj. -Ja.
Jag lyssnade när han läste sonetterna och blev kär.
-Oj. -Ja.
Vissa kvinnor dras visst till brottslingar.
Jag tycker att det är romantiskt.
Ja. Det påminner mig om Lila och Danny.
Nej. Mamma och pappa träffades när hon gav honom hjärnskakning, så...
Det är det jag menar. Det är lite farligt och romantiskt.
Som Romeo och Julia.
Nej, snarare som Tenspeed och Brown Shoe.
-Moster Maggie? -Ja.
Vi kanske kan göra en avläsning till efter det här.
-Och försöka prata med mamma igen? -Visst. Självklart.
Vänta ett tag.
Du kom till motellrummet.
-Va? -Ja.
Va?
Minns du att jag sa att nån kom med pizza?
Jo, för när du kom hit den kvällen
och tänkte börja bruka igen,
såg Carly oss och följde efter oss tillbaka till motellet.
-Vänta. Så hon... -Visst, Carly?
-Ja. -Vadå "bruka"?
Har inte Pete sagt det? Jag är drogmissbrukare.
Före detta missbrukare. Han är nykter nu.
Inte före detta. Jag heter Marius Josipovic och jag är en bedragare.
Den lägsta av de låga. Mördare är bättre än jag,
för jag ljuger för människor och stjäl deras familjer...
Gör inte det här till ett AA-möte.
Vi gör alla misstag.
Men det viktiga är att lära av dem och gå vidare.
Okej.
För en del av oss är misstag ett mönster som vi väljer att upprepa.
Vad menar du?
Att jag vet om magasinsutrymmet!
Vilket magasinsutrymme?
Carly, gå upp med dig.
-Jag tänker inte gå upp. -Gå upp!
Skrik inte åt henne. Hon är inget barn.
Och du är inte hennes mor!
Det är illa nog att du proppar henne full med nonsens om att prata med Lila.
Att du inte förstår en sak gör det inte till nonsens.
Pete rånade skjutbanan medan du rånade Hall Street Storage
i Mount Vernon. Säg att jag har fel.
Vänta. Vadå?
Vad jag inte kan begripa
är varför du skickade Julia dit av alla ställen för två dagar sen.
-Maggie. -Vadå?
Är Julia i fara?
Va? Nej! Julia hade ett problem som jag hjälpte henne att lösa.
Det är okej. De vet om Valerie.
Okej. Jag menar, jag försökte bara hjälpa Julia.
Skitsnack! Ni två dyker upp ur det blå efter alla dessa år?
-Du har nåt i kikaren! -Det har jag inte alls.
Mormor, vi kom för att morfar har haft en stroke.
Det var sex månader sen! Behandla oss inte som om vi var senila!
Berätta varför du egentligen är här.
-Det finns inget att berätta. -Berätta nu!
-Det finns inget att berätta. -Försvinn från det här huset!
Pappa.
Maggie, jag älskar dig, men om du inte kan berätta vad som pågår,
måste du gå.
-Morfar. -Okej. Jag går. Kom.
Ja, kom, Marius.
Okej.
-Vi måste gå. -Vad?
Jag beklagar.
Nej, moster Maggie, vänta.
Det är okej, raring. Vi kontaktar din mamma en annan gång.
Jag lovar.
Vilken bitch du är!
Jag kunde inte bara sitta här och låta dem ljuga mig upp i ansiktet.
Det spelar ingen roll.
Jag ska ta reda på vad de har i kikaren.
Vi får nog vänta lite med det, mormor.
Vi har mer brådskande saker att ta itu med.
Herregud!
Du hittade inte pistolen.
Jo, jag hittade pistolen, har jag sagt. Men jag hittade inte graven.
Pistolen?
Graven?
Jag gör kaffe.
Det var roligt att träffa dem.
Allihop.
Jag hade aldrig känt igen Julia.
Roligt att träffa dem allihop.
Då är det kört, jag åker i fängelse.
Inte alls.
Den där grabben som har följt efter Julia
är döingens son.
Han bor i sin pappas hus.
Om pistolen dyker upp där är det lika bra som graven.
Och du behöver inte oroa dig för att Colin är hemma.
Han är fullt upptagen med att försöka döda Valerie.
Sam och jag ska söka upp Luis och försöka få honom att slopa kontraktet på Valerie.
Jag går till Dockery och antyder att nån vill åt hans pengar.
Till och med Luis Mercado är nog rädd för Chayton Dockery.
Jag ska försöka ta reda på vad Pete och Maggie har i kikaren.
Sådär ja.
Det blir bra.
Vart tog den vägen?
Det är magi. Vi gör om det igen.
Släpp ur luften lite fortare den här gången.
Jag såg formen när ni tog bort skynket.
Inte ett ord om världens bästa trick, fixat på nolltid?
Det var det bästa trick jag har sett. Vi gör om det igen.
Han har rätt. Det är ett bra trick.
Men jag förstår inte hur de ska kunna lura Luka
och behålla pengarna själva.
Jag är mer intresserad av hur de får ut buffeln.
Ursäkta, Marius, men vilka är de här?
Vänta, låt mig...
Har han inte sagt det? Mr Leon Porter, vi är från FBI.
Försvinn. Tänker du kasta ut mig också?
Jag vill att du tar en tur med mig. Jag behöver din hjälp med en sak.
Nej, tack.
Jag ber inte.
FBI PERSONAKT
Vi har en för var och en av er.
Allt ni har gjort eller misstänkts för sen ni blev straffmyndiga.
Vartenda bedrägeri. Varenda hackning.
Varenda kassaskåpskupp. Vartenda snatteri.
Varenda langning. Vartenda husinbrott.
Och vi behöver ingen personakt på dig.
För Marius bytte ut dina uppgifter, så du åker i fängelse oavsett.
Vad i helvete?
Och du heter inte Frank Hooper, eller hur? Du är Lukas man.
Vilken Luka?
Men allt det här är historia. Den roliga delen är framtiden.
Jag talar om allt vi kan åtala er för nu.
Vi har fingeravtryck, övervakningsfilmer och tjallare
som är villiga att vittna mot er.
Allt från hindrande av tjänsteutövning till sammansvärjning.
När det gäller Margaret Ruth Bernhardt,
med tanke på hennes delaktighet i ett rån där fyra personer dog,
blir det åtal för överlagt mord.
Valet är enkelt.
Ni samarbetar och hjälper oss att ta Luka, eller så åker ni i fängelse.
Vet ni vad ni gör nu?
Vet ni vad vi i bedragarbranschen kallar det?
Vi kallar det "urban cowboy".
En massa attribut men ingen boskap. Ni har inga bevis,
så ni försöker skrämma oss med en massa ståhej.
Du ska få se på ståhej.
Om ni hade några bevis, skulle ni gripa oss
men lägga ner åtalet ifall vi samarbetade.
Så jag ska tala om hur vi ska göra.
Vi gör vårt jobb, ni gör ert, och så får vi se vem som vinner.
Vi kan ju alltid tipsa Luka om att ni tänker blåsa honom.
Då hamnar ni i syrakaret allihop.
Luka vet redan om risken att vi försöker blåsa honom.
Han har ju en man här som bevakar oss.
Jag är förolämpad över att ni tror att vi skulle ge upp så enkelt.
Så om det inte var nåt mer, tänker vi fortsätta jobba.
Marius har visst valt åt er allihop.
Jag hoppas att ni är beredda att leva med konsekvenserna.
Alltså, Marius,
jag är nyfiken. Exakt när glömde du bort att FBI var oss i hälarna?
Jag tänkte berätta om FBI.
När då? Strax före rättegången mot oss?
De har inga bevis.
-Inte? -Nej.
Få höra vad Luka har att säga om det.
Luka vet redan att de bevakar oss.
-Jaså, han vet? Men inte vi. -Nu vet ni.
-Nu vet jag? -Ja.
-Men vi... -Kom nu.
-För Guds skull. -Vart tar du vägen?
Bra att du inte pratar med mig. Då kan jag prata och du kan lyssna.
Din moster hade rätt i en sak. Du är inget barn längre.
Det är dags att du får veta varför min relation till Maggie är som den är.
Några år efter att Petes pappa dog
blev din moster ihop med en kille som hette Derek.
Han var en skurk som hon träffade via vår rörelse.
När Derek åkte i fängelse för ett rätt grovt brott
fick Maggie ut honom mot borgen utan säkerhet
och utan att fråga oss. Hon stack med honom till Kalifornien
och tog med sig lilla Pete. Polisen grep dem där,
Derek åkte i fängelse och Maggie förlät mig aldrig.
Hur hittade polisen dem?
Jag hittade adressen i breven Maggie skickade till Lila.
Satte min mamma dit moster Maggie?
Nej.
Hon gömde breven. Jag hittade dem.
När Lila fick veta vad jag hade gjort blev hon ursinnig
och tappade allt förtroende för mig. Vår relation blev aldrig densamma mer.
Ibland funderade jag på
att försöka lappa ihop relationen, men jag visste inte hur.
När hon dog försvann chansen att nånsin göra det.
På grund av din mosters handlingar miste jag båda mina döttrar.
Jag vägrar att låta fler av Maggies handlingar
skada min familj igen.
Vad ska vi göra åt det?
Jaha.
Varför är jag här?
Det är problem med dina pengar.
Vad menar du?
Jag var tvungen att göra en deal med Luis Mercado
för att tvätta dem genom hans legala rörelse.
I utbyte måste jag använda en del av dem för att få ut nån mot borgen åt honom.
Nu försöker han döda henne.
Hur påverkar det mina pengar?
Ni får ju tillbaka borgenssumman vare sig hon lever eller är död.
Hur vet du det här?
Som jag ser det, vinner vi alla på det.
Vi låter Luis döda Valerie, jag får mina pengar tvättade,
och du behöver inte tvätta mina pengar mer.
Varför bryr du dig om Valerie?
Hon är en brottsling.
Och jag jobbar med borgen, inte avrättningar.
Formellt sett är du bara vakten som leder henne till avrättningen.
Ingen skyller på honom.
Jag behöver bara veta var hon är.
Och om jag säger nej?
Då förlorar bara du.
Vad tänker du göra? Döda mig? Hota mina barn?
Det skulle jag aldrig göra.
Men den där unga killen? Colin, eller vad han nu hette.
Han har inga gränser.
Jag trodde att det var de 50 000 jag satte på Valeries huvud,
men nåt mer drev honom, som om det var personligt.
Du skulle se vad han gjorde med min kille Omar.
Vem vet vad han kan göra med dig?
Så...
Om du talar om var Valerie är, kallar jag tillbaka honom.
Men om du inte talar om det,
ringer jag honom och talar om var du är.
Då har jag ett kompromissförslag.
Fan.
To je super. Bravo.
Det är bra.
Tack.
Hur?
Och börja inte snacka om att en magiker inte avslöjar sina hemligheter.
Det är ett uppblåsbart skynke.
Koldioxidpatronerna fyller revbenen som fyller ut skynket
i formen av buffeln. Sen tar vi bort buffeln
och skynket faller ihop när nån rör vid det.
Hur får ni ut buffeln ur kasinot?
Vi jobbar på det.
Tänker du berätta, eller ska jag?
Berätta vad?
Vi har stött på ett litet hinder på vägen.
"Litet hinder"?
Snarare hela Himalaya-bergen.
Det är...
-Det är FBI. -Jävla FBI. Det är inget nytt.
Jag känner FBI. Det är annorlunda den här gången.
För att trolla bort buffeln
behövs ett kraftigt oväsen som avledningsmanöver.
För att avleda FBI krävs en kärnvapensprängning.
Jag har lurat stora organisationer förut.
Jag lurade fyra för att få ut 15 miljoner dollar ur Jugoslavien.
Albanerna, italienarna, serberna och montenegrinerna.
Med all respekt, Luka. Det här är FBI,
inte nån Balkanregering mitt i ett krig.
Hoćeš, kako da nećeš!
Inte regering! Maffia!
Mycket sofistikerade. FN skickade 15 miljoner till Balkan
för att köpa medicin under kriget.
Pengarna hamnade hos general Goran Bobetchko.
Loše. Han är en ond man.
Men det är för mycket pengar för att Bobetchko
ska kunna smyga ut dem själv, så han behöver partners.
Planen var att albanska maffian för pengarna till kusten.
Montenegrinska maffian för pengarna vidare till Italien.
Men de har ett problem.
Montenegrinerna har ingen båt. Men de känner mig.
Så vi lastar ombord pengarna på pappas bläckfisktrålare,
och Bobetchko gör överfarten till Italien med mig.
Vi går i land
och jag går in i stan för att köpa mat och vin
för att fira, men jag fortsätter gå.
Bobetchko letar efter pengarna på pappas bläckfisktrålare.
Inga pengar!
Pengarna finns på en annan båt.
Lukas båt, som är på väg mot New York.
Jag var mitt eget lockbete.
Vi gör likadant nu.
FBI vill fånga mig.
Om FBI tror att jag har pengarna, följer de efter mig.
Så du leder bort FBI medan Marius stjäl buffeln?
Tja,
vi har en buffel till, vilket är bra.
Vi behöver en rigg till.
Vi har bara tre kvällar på oss.
Varför?
En kvinna som jobbar på kasinot känner mig.
Vi måste göra det när hon är ledig.
Det är genomförbart.
Jag tror det.
Inte en fråga, utan en order. r ledig.