‫בוקר טוב.‬
‫הכול בסדר?‬
‫- כן, למה שלא אהיה בסדר? - לא יודע.‬
‫הגיע הזמן ללימודים.‬
‫"לאפיט" שנת 1982, "שבל בלאנק" שנת 1978.‬
‫ארבעה מהם אמיתיים, אחד מזויף.‬
‫- איזה מהם? - תגיד לי אתה.‬
‫- אני לא יודע. - קדימה, תסובב את היין שלך.‬
‫תריח את הניחוח.‬
‫לא כל בקבוק שאנחנו מוכרים הוא מזויף, נכון? אולי אחד מתוך ארבעה.‬
‫את האמיתיים אנחנו מוכרים במחיר הקנייה, אז זה לא פוגע ברווחים.‬
‫אנחנו יכולים להרוויח מיליונים.‬
‫תגיד לי מה אתה טועם.‬
‫אני טועם יין. זה בהחלט יין.‬
‫יין אדום. מה את עושה?‬
‫השקעתי שנתיים כדי לבנות בסיס למישה אוסטרקוביץ'.‬
‫זה לא ייכשל כי אתה תתחיל לדבר שטויות.‬
‫לא. בסדר. אני מצטער.‬
‫אתה יודע, לא הייתי חייבת לקחת אותך בתור מישה שלי.‬
‫לא... תראי, אני שמח שלקחת אותי.‬
‫זו מחויבות.‬
‫אז אם אתה משתתף,‬
‫אתה משתתף.‬
‫טוב.‬
‫יש לנו ארוחת בוקר ב-9:30 עם די.סי דאג ועם הידיד שלנו, מנהל המכירה הפומבית, אז...‬
‫- אז תגיד לי מה לעזאזל אתה טועם. - טוב.‬
‫טוב.‬
‫טוב, כן, אני מרגיש דובדבן מיובש‬
‫ו... מה זה? זה משהו אדמתי...‬
‫- חציר רטוב, זה הטעם שאני מרגיש. - טוב.‬
‫- טוב? - זה הזיוף.‬
‫מה יש בו?‬
‫אפר, עובש...‬
‫- רגע, עובש? - ...קליפת עץ,‬
‫וקמצוץ קטן של לשלשלת תרנגולות.‬
‫זה לא מצחיק, לעזאזל.‬
‫פיט הנוכל‬
‫מישהו בבית?‬
‫שלום? משלוח חבילה.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫- אתה זוכר אותי? - כמובן, אני זוכר.‬
‫- איפה הסבא שלך? - אני לבד הפעם.‬
‫יש לך משהו שלי?‬
‫- אולי משהו שנפל לי? - מה, כסף קטן?‬
‫תן לי את התג שלי או שאחתוך את הנאז הקטן שלך,‬
‫ואתן אותו לכלב של השכן.‬
‫הוא לא אצלי, אחי.‬
‫- רפי לקח את התג המזוין שלך. - מי זה רפי?‬
‫הבחור ששיחק אקס בוקס אתמול בערב. הוא מצא אותו אחרי שהלכת.‬
‫- מה שם המשפחה שלו? - אני לא יודע.‬
‫פשוט רפי! הוא ידיד של נטלי.‬
‫את חולה?‬
‫למה את עדיין במיטה?‬
‫יש לך פגישה הבוקר בהרטפורד, צלצלתי לג'ו רמלי.‬
‫אני לא מבקשת טובות מג'ו...‬
‫הי. ג'ו הוא הסנטור שלנו כבר 30 שנה.‬
‫אם יש מישהו שיכול לעזור עם הרישיון, זה ג'ו.‬
‫בסדר? בלי להתחנן.‬
‫אז לך אתה.‬
‫את הלב והנשמה של העסק הזה, כולם יודעים את זה.‬
‫אם אני אלך, הוא רק יתפלא למה את לא שם.‬
‫אוטו, לגבי אתמול בערב...‬
‫הייתי צריכה לקחת את זה איתי לקבר.‬
‫תיזהרי. זה חם.‬
‫את יודעת, את רואה...‬
‫את רואה את זה?‬
‫אני בעלך.‬
‫אנחנו בעסק יחד.‬
‫עכשיו תוציאי את התחת שלך מהמיטה.‬
‫מר רנארד?‬
‫אני הבת של ליילה באומן.‬
‫מישהו סיפר לי סיפור‬
‫לגבי אבא שלי ואשתך.‬
‫זה נכון?‬
‫זה לא משנה.‬
‫ידעת?‬
‫על הרומן, לפני התאונה?‬
‫אימא שלך ישבה בדיוק איפה שאת עכשיו.‬
‫בראש שלי, זה כל כך ברור.‬
‫היא סיפרה לי. שנינו כעסנו‬
‫ואני לא... אז...‬
‫רגע, אימא שלי...‬
‫היא נפגעה. נכנסנו למכונית שלי, יצאנו לחפש.‬
‫אימא שלי הייתה במכונית שלך?‬
‫לחצתי על דוושת הדלק. אני פשוט...‬
‫- היא הלכה. - רגע, מי הלכה? לאן?‬
‫הייתי בבית החולים, בתרדמת. היא ברחה.‬
‫מי ברחה? טוב, תמיד אמרו לי שהיו מעורבים שלושה אנשים בתאונה.‬
‫אם אימא שלי הייתה במכונית שלך...‬
‫- חיבבתי את אמך... - זה ארבעה אנשים.‬
‫איפה הייתה אשתך? היא הייתה במכונית עם אבא שלי?‬
‫מספיק!‬
‫אשתי ברחה ביום של התאונה, חזרה לקנדה,‬
‫מעולם לא ראיתי אותה שוב.‬
‫אז המשפחה של מישה רכשה, או בנתה,‬
‫מרתף די מדהים במשך עשרות השנים.‬
‫סבא שלי היה קומוניסט‬
‫עם נטיות קפיטליסטיות חזקות, אז...‬
‫זה "לאטור" 2005.‬
‫זה לא ישנה את חייכם, אבל הוא מספיק טוב לארוחת בוקר.‬
‫בזמן המלחמה הקרה, יין היה מטבע נזיל, ו...‬
‫לאחר מכן המרתף הוברח אל מחוץ לרוסיה מסיבות דומות.‬
‫אתם ממעיטים בערכו של ה"לאטור". יש לו מבנה טוב.‬
‫אז המרתף כרגע מפוזר בדרכים, אבל ברובו נמצא בחוף המערבי.‬
‫אבל אנחנו מנסים להציע אותו לשוק.‬
‫כן, אני אוהב יין, אבל אני לא מומחה,‬
‫ויש לי 20,000 בקבוקים שנמצאים במקומות שונים בעולם.‬
‫קצת קשה להשתלט על זה, לא?‬
‫- עשרים אלף? - כן, פחות או יותר.‬
‫וכמה "פטרוס" שנת 1921 יש לך?‬
‫כמה היו, חמישה ארגזים?‬
‫רק שלושה.‬
‫הבטחת לי שאחד הארגזים האלה יהיה שלי,‬
‫כי ארגנתי את המפגש הזה.‬
‫התכוונתי שיש שני ארגזים למכירה.‬
‫העניין הוא שמישה החליט‬
‫שהוא לא מוכן לחיות עם הלחץ של ניהול המרתף.‬
‫כל עוד אני יכול להשיג מחיר שוק הוגן, נכון?‬
‫אתה לא מרוצה מהתמורה שקיבלת‬
‫על ה"לפיט" במכירה הפומבית בלונדון בשנה שעברה?‬
‫עשית את שיעורי הבית.‬
‫בתשובה לשאלתך, בשביל זה אנחנו פה עכשיו.‬
‫הסברתי למישה שאתה מנהל‬
‫את אחד מבתי המכירה הנחשבים ביותר בניו יורק,‬
‫ושמכירה פומבית של המרתף, כמה ארגזים בתור התחלה,‬
‫היא הדרך היחידה לוודא שתקבל מחיר טוב.‬
‫טוב, אנחנו צריכים לדבר.‬
‫אני כל כך מצטער, זו המזכירה שלי לשעבר.‬
‫הי. רגע, מה?‬
‫טוב, אני... חשבתי שאת לא רוצה לראות אותי שוב.‬
‫- אני לא רוצה. - טוב.‬
‫נהדר, ואין בעד מה על שהוצאתי אותך מהכלא.‬
‫פיט בסכנה, הפיט האמיתי! החבר שלך לתא, בן הדוד שלי.‬
‫חשבתי שהוא עם מגי.‬
‫הוא הגיע אליי וחיפש אותך,‬
‫וכיוון שהוא בן דודי האמיתי ולא סוציופת שקרן,‬
‫חשבתי שעליי לעזור לו ושאולי תרצה גם לעזור‬
‫כיוון שגנבת את זהותו, לעזאזל.‬
‫איך מצאת אותי?‬
‫אני מאתרת נמלטים, זה המקצוע שלי.‬
‫- ביי. - אתה חייב לפיט!‬
‫אני לא. להתראות.‬
‫אני באמת מצטער. נאלצתי לפטר אותה בשנה שעברה.‬
‫היא ממש בלתי יציבה. היא צצה בכל פעם שאני בניו יורק.‬
‫נתתי לאלכסנדר פירוט לגבי תכולת המרתף שלך,‬
‫ואלכסנדר מאוד התעניין בדי-אר-סי שנת 1937 שלך.‬
‫כן? כן, הוא טוב. כן.‬
‫נדיר מאוד למצוא בקבוקים במצב טוב.‬
‫- לא, הוא במצב מעולה. - לעזאזל.‬
‫- הוא פתח שניים מהם לכבודי בערב אחד. - טוב.‬
‫כי הייתי יותר מסתם מזכירה שלו.‬
‫- קלטתם, נכון? - קדימה, בואי.‬
‫תוודאו שהוא יפתח בקבוק שנת 1937 בשבילכם, הם כל כך טובים!‬
‫טוב, זה לא היה מגניב, בסדר?‬
‫זה לא היה מגניב בפעם הראשונה,‬
‫ובהחלט לא היה מגניב בפעם השניה.‬
‫פיט מרפי.‬
‫- הי, מריוס. - יש לך דקה.‬
‫בסדר. אתה זוכר את הכלכלן, עבריין הצווארון הלבן מאגף בי?‬
‫צ'רלי "דפוק וזרוק"?‬
‫הבטחתי לו שאעשה לו טובה.‬
‫- איזו מין טובה? - משלוח פשוט של חבילה.‬
‫הוא רצה שאקח משהו‬
‫ושאביא אותו למשרד בסטמפורד.‬
‫טוב, מה היה בחבילה?‬
‫לא שאלתי. זה היה חלק מהעסקה.‬
‫בכל אופן, הגעתי לשם, עברתי את הבידוק הביטחוני,‬
‫הכול בסדר, רק שהמשרד לא היה איפה שהוא אמר,‬
‫ואז שני בחורים מהביטחון מתחילים לעקוב אחריי.‬
‫טוב, הדקה שלך כמעט עברה.‬
‫אני מסתתר באיזה משרד אחר,‬
‫יש לו דלת ירוקה, טוב?‬
‫ואני מסתיר את החבילה מאחורי הספה‬
‫במחשבה שאחזור כשהשומרים לא יעקבו אחריי.‬
‫אז תחזור.‬
‫אולי הרבצתי לאחד מהם, אולי לשניהם.‬
‫אז שהיא תלך.‬
‫הם בודקים תעודות זהות.‬
‫אז היא תצטרך לרמות כדי להיכנס.‬
‫ושקרים ורמאות זו המומחיות שלך.‬
‫- בואי הנה. - מי זו לעזאזל?‬
‫זו המשפחה שאצלה התחבאתי בקונטיקט.‬
‫אז איך הלך עם החברים שלך?‬
‫אלכסנדר חושב שאתה ליצן בלתי אמין.‬
‫הייתי צריכה להבטיח לו הרבה כדי שהוא יישאר.‬
‫- מה הבטחת? - מסיבה, הערב,‬
‫בכיכובו של "רומני-קונטי" 1937,‬
‫שלפי עדותה של המזכירה שלך לשעבר,‬
‫פתחת שניים מהם רק כדי לזיין.‬
‫נהדר. אני נראה כמו בן זונה...‬
‫אין לי די-אר-סי משנת 1937 או 35,000 דולר כדי לקנות אחד,‬
‫ובלעדיו אלכסנדר ובית המכירות שלו יתנתקו מאיתנו.‬
‫אז פשוט נלך לבית מכירות אחר.‬
‫האנשים האלה מדברים. זו קהילה קטנה ואקסקלוסיבית.‬
‫דאג ואלכסנדר ערבים לנו, אנחנו בפנים.‬
‫אם נאבד אותם, הלך עלינו. לא הייתי צריכה להתקשר אליך.‬
‫את לא יכולה להשיג עוד 1937, כמו שעשית הבוקר?‬
‫- להערב? - כן.‬
‫גם אם היה לי את הבקבוק הנכון,‬
‫הייתי צריכה יין וינטג' צעיר מעולה כמו די-אר-סי 2009‬
‫ועוד המון מרכיבים נוספים.‬
‫רגע. אז את צריכה אפר, עובש, עור...‬
‫יש לי רעיון. אני יכול להשיג לך את זה. סמסי לי את שאר המרכיבים.‬
‫אביא אותם אלייך עד 15:00, בסדר? כן.‬
‫בסדר, אז אעזור לך להשיג את החבילה שלך,‬
‫אבל צריך לחזור לחווה קודם.‬
‫- באמת? - מה? לא. אין סיכוי.‬
‫אז לא אעזור לך להשיג את החבילה. זה המחיר שלי.‬
‫קדימה.‬
‫הסיפור הרשמי הוא שהיו שני אנשים במכונית של ההורים שלי.‬
‫ואדם אחד במכונית של ז'ק רנארד.‬
‫תיכון ברידג'פורט‬
‫בהתנגשות המכונית של ההורים שלי התלקחה‬
‫והגופות שלהם נשרפו עד ללא היכר.‬
‫לא היו רישומים לגבי השיניים, כלום.‬
‫כמה קפאין שתית?‬
‫אתה רוצה שאבוא לנשף איתך?‬
‫- תבואי? - אלוהים, אני צריכה שתקשיב.‬
‫אז ז'ק רנארד אמר שאימא שלי הייתה במכונית שלו.‬
‫הוא לא התכוון להגיד את זה, אבל הוא אמר זאת.‬
‫זאת אומרת שאימא שלי לא הייתה עם אבא שלי,‬
‫וזאת אומרת שהיא לא מתה.‬
‫אז מי היה האדם שמת ברכב של אבא שלך?‬
‫מה אם הגופה האחרת הייתה אשתו של ז'ק רנארד?‬
‫ארבעה אנשים היו בהריסות, לא שלושה. אנז'ו עם אבא שלי,‬
‫ולפני שהשוטרים הגיעו, אימא שלי לקחה סיכון וברחה.‬
‫היא כתבה למגי שהיא בורחת לקליפורניה,‬
‫ומגי כתבה לה במשך כמה זמן.‬
‫מכוניות הופקינס בייקרספילד קליפורניה‬
‫- רואה? - מה זה "מכוניות הופקינס"?‬
‫- אני לא... - חכי.‬
‫כן.‬
‫מכוניות הופקינס‬
‫אלה רק פרסומות.‬
‫רגע, תלחץ על זו.‬
‫אתה זקוק למכונית בשביל הגברת הקטנה?‬
‫אם אתה רוצה מכונית יד שנייה מעולה לאימא, לאשתך או לבת שלך‬
‫בוא למכוניות הופקינס‬
‫תחסוך המון כסף‬
‫מכוניות הופקינס, מספר אחת בבייקרספילד סוחר רכב יד שנייה כבר 27 שנה.‬
‫מכוניות הופקינס - שד' צ'סטר 2331 בייקרספילד‬
‫סנטור ג'וזף רמלי‬
‫אני מאוד מעריכה את זה, ג'ו. זה לא האידאל שלי.‬
‫אם לכולם היה את האידאל שלהם, אודרי, לא היה צורך בפוליטיקאים.‬
‫טיפלנו באדם האחראי לעניין.‬
‫אם תוכל אולי לכוון אותי לכיוון הנכון?‬
‫עם מי אני יכולה לדבר?‬
‫אשמח לעשות זאת, אבל הרישיון שלך הוחזר הבוקר.‬
‫על ידי מי?‬
‫לא כתוב פה. כתוב רק שהוא הושעה,‬
‫ושעכשיו כבר לא.‬
‫אני מניח שמישהו שכנע את התובעת הכללית לרדת ממך.‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫את רוצה את הרישיון שלך בחזרה,‬
‫או שאת הולכת לחפש פגמים?‬
‫לא.‬
‫תודה. אני חייבת לך.‬
‫לא עשיתי כלום.‬
‫היי.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן, לא, שום דבר לא קרה. אני רק רוצה לדבר עם נטלי.‬
‫ודאי. כמובן.‬
‫זה רק מעקב שגרתי.‬
‫היא במטבח.‬
‫הי, מתוקה. טיילור בא למעקב.‬
‫אפשר להציע לך משהו לשתות? חם? קר?‬
‫לא, תודה.‬
‫- נטלי? - אם ארצה משקה, אקח לי.‬
‫בסדר. טוב, אשאיר אתכם לדבר.‬
‫איך את מרגישה?‬
‫קצת כואב לי.‬
‫אימא שלך מודאגת לגבייך.‬
‫בגלל זה באת?‬
‫אני צריך ליצור קשר עם רפי.‬
‫- למה? - הוא גנב משהו ששייך לי.‬
‫רפי לא גנב.‬
‫אז הוא מצא את זה ולקח את זה.‬
‫איך אוכל ליצור איתו קשר?‬
‫תראי, אני צריך את הרכוש שלי בחזרה.‬
‫אני מנסה להיות נחמד.‬
‫רק משום שסבא שלך דפק את אימא שלי,‬
‫זה לא מקנה לך זכות להטריד את החברים שלי.‬
‫לא ידעת.‬
‫את מדברת שטויות.‬
‫אני לא. זה נמשך כמה חודשים.‬
‫הכול בסדר?‬
‫אני לא יודעת. למה שלא תשאלי את קפטן אמריקה?‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫- תודה על זמנך. - טוב.‬
‫יום נעים.‬
‫- המקום החביב עליי בתבל. - כן. טוב. בוא.‬
‫- אני עדיין מתגעגע לנדנדה על המרפסת. - טוב.‬
‫עשרים דקות, נכנסים ויוצאים. אתה פיט, אתה מריוס.‬
‫- כן. ברצינות. - קח את מה שצריך, והלכנו.‬
‫הי!‬
‫הי. האבודים חזרו.‬
‫הי.‬
‫- מה שלומך? - כן, נו...‬
‫הבאת איתך את מגי?‬
‫היא בסידונה. כן.‬
‫בסדר.‬
‫- טוב. הכול טוב. - בסדר! בוא.‬
‫- הי. - בוא.‬
‫אכלתם?‬
‫- כן. - לא.‬
‫ג'וליה אכלה.‬
‫- בדיוק עמדתי להכין כריכים. - אני אוכל אחד.‬
‫זה ממש ביקור קצר. אנחנו באמת...‬
‫כן, בעצם, לג'וליה יש ראיון עבודה עם אותה תלבושת כמו שלי.‬
‫- חוקרת... ביטוח. - חוקרת.‬
‫יפה מאוד.‬
‫- אני שמח לראות שאת בסדר. - כן.‬
‫חשבתי ששמעתי קולות.‬
‫לא, תודה.‬
‫מה את בדיוק עושה פה?‬
‫מגי בסידונה.‬
‫רק רציתי להכין לבחורים כמה כריכים.‬
‫- אין לכם איזה... - כן, יש לנו איזה...‬
‫מה עם הכריך שלי?‬
‫אז, סבא...‬
‫כשהיינו צעירים יותר, מי הקשה עליך יותר, אני או ג'וליה?‬
‫ג'וליה.‬
‫היא הייתה כזאת בכיינית.‬
‫כן. איזה ריאות.‬
‫אתה לעומת זאת, היית מתוק.‬
‫הבעיה היחידה איתך הייתה שסירבת ללמוד ללכת לשירותים.‬
‫אז היינו מוצאים אותך עושה קקי בכל הבית.‬
‫ג'וליה, אני יכולה לדבר איתך רגע?‬
‫הרישיון שלי הוחזר הבוקר.‬
‫ברכותיי.‬
‫- היה לך קשר לזה? - לא.‬
‫האישה בוועדה אמרה לנו‬
‫שהדרך היחידה לקבל את הרישיון בחזרה‬
‫היא אם תודי באשמה בכל הסעיפים.‬
‫אני לא מודה באשמה. תאשימי מישהו אחר.‬
‫אכפת לי ממה שיקרה לך.‬
‫לא היה אכפת לך כשבאת לשימוע שלי.‬
‫אם עשית משהו,‬
‫או שאת מתכננת לעשות משהו עם שני אלה...‬
‫- סיימנו? יופי. - ג'וליה.‬
‫הנה אתה, בן זונה!‬
‫טוב.‬
‫השגת את העור?‬
‫כן, השגתי.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן. רצית אי פעם להיות עדיין בן עשר?‬
‫לא, מעולם לא.‬
‫חזרת שוב.‬
‫כן, אני כל פעם חושב שזו תהיה הפעם האחרונה.‬
‫היי, קרלי.‬
‫הי. מה זה הניסוי המדעי הזה?‬
‫זה...‬
‫- זו תביעת ביטוח. - אנחנו מכינים יין.‬
‫תביעת ביטוח.‬
‫כן. הי, תשהה במוטל שוב?‬
‫לא, אני בעיר...‬
‫- מרכז העיר, רוברטסון. - כן.‬
‫- את בסדר? - כן...‬
‫טוב. שמעת על סוחר רכב בשם טקס הופקינס?‬
‫זה מסובך.‬
‫- כן, מה לא מסובך לאחרונה? - נכון?‬
‫אני יודע. הוא...‬
‫טקס הוא...‬
‫אודרי...‬
‫- אבא שלה. כן. - אבא.‬
‫מה?‬
‫כן, הוא האבא של אודרי.‬
‫למה אף פעם לא שמעתי עליו?‬
‫הם לא דיברו הרבה זמן... כן.‬
‫הייתה מריבה או משהו, נכון?‬
‫על מה הייתה המריבה?‬
‫מי יודע.‬
‫- הי, ג'וליה. - נקווה שמצאת את מה שצריך‬
‫- כי אנחנו הולכים. הי, קרלי. - כן. טוב.‬
‫אלך לראות את התרנגולות. נתראה אחר כך.‬
‫הי, ג'וליה...‬
‫שמעת על מישהו בשם טקס הופקינס?‬
‫לא, למה?‬
‫סתם. הוא פשוט... כן, זה בסדר.‬
‫בייקרספילד.‬
‫בייקרספילד - 2007 קליפורניה‬
‫הי, טיילור.‬
‫חשבתי שאתה בתפקיד.‬
‫זו משמרת לילה.‬
‫מה שלומך?‬
‫איפה סבתא?‬
‫היא מאחור.‬
‫פיט וג'וליה היו פה ויש כריכים.‬
‫אז מה הסיבה‬
‫שביקשת ממני לעזור לך עם לוריין?‬
‫הילדה הסתבכה.‬
‫אז אתה חבר שעוזר לחברה ותיקה?‬
‫נכון.‬
‫עד כמה הכרת טוב את החברה הוותיקה כש...‬
‫טוב, חכם בלילה.‬
‫אבל זה היה מזמן, וסבתא שלך יודעת על כל זה,‬
‫וזה פגע בה מאוד.‬
‫משום כך אנחנו לא מדברים על זה כרגע.‬
‫- זה עדיין נמשך? - מה...‬
‫- אתם עדיין... - לא!‬
‫באת לחנות שלה.‬
‫היא הבינה שאתה מהמשפחה שלי,‬
‫והיא נואשת לעזרה עם הבת שלה, אז היא באה לבקש טובה.‬
‫היית צריך לספר לי מי היא.‬
‫אתה הנכד שלי.‬
‫למה שאדבר איתך על הדברים האלה בכלל?‬
‫זו הייתה טעות. זוכר טעויות?‬
‫זו הייתה טעות שעשיתי לפני הרבה זמן! לפני הרבה זמן!‬
‫על מה אתם רבים?‬
‫עזרד צ'רלס. את זוכרת את עזרד צ'רלס?‬
‫הוא נאבק ברוקי מרסיאנו, את זוכרת...‬
‫- אתה נשאר לארוחת ערב? - לא, הוא לא נשאר.‬
‫יש לי משמרת.‬
‫הי, אנג'י. באנו לפגוש את מר הנסי.‬
‫- מאיזו חברה, אדוני? - מקבוצת פירסון.‬
‫אין פה קבוצת פירסון.‬
‫היינו אמורים לראות משרד ב...‬
‫בקומה השלישית. אולי השנייה.‬
‫להעביר לסי.אר קפיטל ניהול‬
‫קודם המשרד היה של סי.אר קפיטל, ראיין הנסי מקב' פירסון‬
‫עמד להראות לנו אותו. הם בעלי הבניין?‬
‫אמרתי לך שעדיף המשרד בסקרסדייל.‬
‫טוב, אל תלחיצי אותי. אני מצטער.‬
‫אני שונא את סקרסדייל. את יכולה לעזור לי, בבקשה?‬
‫- תן לי לבדוק עם המנהלה. - תודה, אנג'י.‬
‫זה נוראי. זה בכלל לא מה שחיפשנו.‬
‫אני יכול להראות לכם רק את החלל שיש לי.‬
‫מצטער. אמרו לנו שנראה‬
‫משרד פרטי בקומה השלישית.‬
‫כל הקומה השלישית תפוסה כרגע.‬
‫- סקרסדייל. - טוב.‬
‫אני לא מכיר את מר הנסי, אבל אם הייתי יכול לדבר איתו...‬
‫גם אני, אבל הוא לא מצלצל אליי בחזרה.‬
‫אתה יכול לתת לנו 15 דקות?‬
‫ואולי נשתמש בדמיון שלנו?‬
‫טוב.‬
‫דלת ירוקה.‬
‫עניין סקרסדייל היה די מצחיק.‬
‫שכבתי עם בחור מסקרסדייל.‬
‫- כזה אידיוט. - לא הייתי צריך לדעת את זה.‬
‫איפה אנחנו לעזאזל?‬
‫הנה הדלת הירוקה.‬
‫חרא!‬
‫בוא נלך.‬
‫רגע, מה זה?‬
‫זה היה הדבר היחיד שהיה שם. בוא.‬
‫רק רגע!‬
‫תפתחי את זה.‬
‫- אנחנו לא צריכים לצאת מפה? - כן, לא, תפתחי את זה.‬
‫בסדר.‬
‫מה אתה עושה? פיט צריך שניקח את זה!‬
‫לעזאזל עם פיט.‬
‫איפה הציור?‬
‫הוא השאיר אותו.‬
‫את עשית את זה?‬
‫לצערי כן, חבר.‬
‫היא סידרה אותך.‬
‫הי.‬
‫הבאתי לך את הרכיבים.‬
‫טוב. תיכנס, לא אתנגד לעזרה.‬
‫לא, מריוס אמר שאני צריך רק להביא וללכת.‬
‫כן, היית אמור להיות פה ב-15:00, עכשיו כמעט 17:00.‬
‫תיכנס פנימה.‬
‫הקטע הוא לא יצירת די-אר-סי משנת 1937.‬
‫הקטע הוא לגרום להם להאמין שהם טועמים די-אר-סי משנת 1937.‬
‫התפיסה היא העיקר.‬
‫אנחנו צריכים לשוות ליין צעיר יותר‬
‫טעם ישן יותר, שברירי, עדין.‬
‫ואיטי יותר לפתיחה.‬
‫...זה אמור להצליח.‬
‫יפה, נכון?‬
‫זה זיוף כמובן.‬
‫"סערה בים כנרת" האמיתי נגנב‬
‫ממוזיאון גרדנר בבוסטון ב-1990.‬
‫ט.ה. וינייטי.‬
‫פרד פלינסטון.‬
‫"רמאות היא פעולה של אמון בהיפוכו."‬
‫כשפעילים כמוך מפיצים כאב,‬
‫הקורבנות מגיעים אליי כדי להרגיש שוב שלמים.‬
‫זה העסק שלי. לתפוס נוכלים ולחשוף אותם.‬
‫לא עשיתי שום דבר רע. לא ביצעתי פשע.‬
‫הזיוף הזה נמכר ללקוח שלי בידי נוכל‬
‫בשם סיי רובינק עבור ארבעה מיליון דולר.‬
‫היה לך לקוח שקנה ציור גנוב תמורת ארבעה מיליון דולר?‬
‫אני מחפש את סיי רובינק.‬
‫מעולם לא שמעתי עליו.‬
‫אתה המריוס ג'וסיפוביק הרביעי שאיתרתי.‬
‫את השלישי מצאתי בכלא בטיחואנה‬
‫אחרי שהורשע בשכרות והפרת סדר.‬
‫רק שהשם האמיתי של מריוס ההוא היה פיט מרפי.‬
‫אבל הוא הוביל אותי לבת הדודה שלו, והיא הובילה אותי אליך.‬
‫אם היית פושע קטן,‬
‫היית לוקח את הציור ולא היית חוזר.‬
‫אבל ראית אותו בעבר כי לפני עשר שנים,‬
‫היית מעורב ברמאות שבה הוא נמכר ללקוח שלי.‬
‫ומשמעות הדבר...‬
‫שאתה מכיר את סיי רובינק.‬
‫כמה הוא שילם לך כדי לסדר אותי?‬
‫היא רק ביקשה שאתקשר לתובעת הכללית של מדינת קונטיקט‬
‫ושאחזיר את הרישיון של עסק הערבונות של משפחתה.‬
‫אני יודעת כמה אתה אוהב משפחה.‬
‫זה היה ערב נפלא, אבל אני מוכרח לזוז.‬
‫אני מציע לך עבודה.‬
‫הלקוח שלי ביקש ממני לתפוס את סיי רובינק.‬
‫אני חושב שאתה מבזבז את זמנך.‬
‫אשלם לך טוב,‬
‫ואתה רק צריך לעזור לי לעקוץ נוכל.‬
‫לא, תודה.‬
‫הי.‬
‫הי!‬
‫אני לא מאמין ששיקרת לי כדי להפיל אותי.‬
‫- זה היה בשביל הרישיון. - יופי לך.‬
‫זה היה בשביל אודרי ואוטו, וזה הגיע לך.‬
‫לעולם לא הייתי עושה לך דבר כזה.‬
‫תראה, וינייטי אמר שהוא ייתן לי עבודה.‬
‫טוב? הוא אמר שאם אשכנע אותך לעזור לי למצוא את סיי רובינק‬
‫הוא ייתן לי עבודה, עבודה קבועה אמיתית,‬
‫כדי שאוכל להשיג לי עורך דין אמיתי ולא אלך לכלא ואהיה רחוקה מהילדים שלי.‬
‫ג'וליה, הוא לעולם לא יתפוס את סיי רובינק.‬
‫- הוא תפס אותך. - לא.‬
‫את לא רוצה להתעסק עם סיי רובינק.‬
‫אף אחד אף פעם לא נגע בו.‬
‫הוא חכם, הוא רשע, הוא חסר רחמים.‬
‫והוא פרנואיד.‬
‫אז זה אתגר. הפעם תהיה בצד הנכון.‬
‫אף אחד לא רודף אחריך...‬
‫אין פה "צד נכון".‬
‫יש פשוט כמה צדדים עם אנשים והסיבות המטופשות שלהם.‬
‫כן. לא. פשוט...‬
‫אלוהים.‬
‫כן.‬
‫קרלי! ארוחת ערב!‬
‫קרלי!‬
‫בית‬
‫תכשיטי ברידג'פורט‬
‫- הי. - הי.‬
‫מה קורה?‬
‫אתה יודע, פשוט...‬
‫אפשר ללוות 700 דולר?‬
‫זה...‬
‫- אני יודעת. - בטח. לא, זה...‬
‫- זאת אומרת, זה הרבה כסף. אבל... - כן.‬
‫לא, אתה לא חייב.‬
‫אני בכל מקרה אלך איתך לנשף.‬
‫לא, זה... זה לגמרי בסדר.‬
‫באמת?‬
‫אני צריך לשאול בשביל מה הכסף?‬
‫מה שאתה לא יודע לא יכול לפגוע בך.‬
‫אבל זה יפגע בך?‬
‫מאגר רישומי מאסר‬
‫שם: רפאל לרסון מעמד: בלתי ידוע‬
‫נכון.‬
‫- הי, חכה רגע. - הי.‬
‫איפה החולצה שלך?‬
‫נשפך לי קפה כשנכנסתי.‬
‫יש לי חולצה להחלפה בארונית.‬
‫אתה מרושל. תשפר את ההופעה שלך לפני שתצא לרחובות.‬
‫אידיוט, קצת כבוד.‬
‫משטרת ברידג'פורט‬
‫תגיד לה שהכול בסדר. הכול בסדר.‬
‫כן, זה רק חבר מהעבודה.‬
‫ילד טוב.‬
‫- עכשיו, איפה זה? - מה?‬
‫אתה רוצה לנסות שוב?‬
‫- התג שלך לא אצלי. - אז אתה יודע עליו.‬
‫- לא, יש לי טלפון. נטלי התקשרה אליי... - תפסיק לבזבז לי את הזמן, לעזאזל.‬
‫טוב, הוא אצל נאז. הוא התרברב כאילו שזו בדיחה גדולה.‬
‫אתה עושה ממני צחוק?‬
‫אחי, למה שאעשה ממך צחוק? הילד שלי בפנים.‬
‫- אלך לבקר את נאז, ואם זה לא אצלו... - זה אצלו, אחי. אני לא משקר.‬
‫אחזור הנה.‬
‫הנה אתה.‬
‫דאגלס שלנו ממש הזיל ריר כדי לקבל את ה-1937.‬
‫איפה לעזאזל היית?‬
‫ברור שלא כייפתי כמוך.‬
‫ניסיתי לשבש את חוש הטעם שלהם לפני שיטעמו את ה-1937‬
‫כי יש גבול לקסם שאני יכולה לחולל תוך ארבע שעות,‬
‫אז הסחות דעת הן בעדיפות ראשונה.‬
‫אבל אלכסנדר לא מוכן לטעום כלום עד שלא יטעם את ה-1937.‬
‫הי, מישה.‬
‫מה לעזאזל? רגע, מה הוא עושה פה?‬
‫פיטר היה נער השליחויות הטוב שלי, הוא ארגן את המסיבה.‬
‫אז הוא ומישה בני דודים.‬
‫בבקשה.‬
‫אני שמח שחזרת מסטמפורד.‬
‫ידעתי שאתה חכם מדי מכדי ליפול במלכודת.‬
‫ולהחמיץ את כל הכיף? לעולם לא.‬
‫מעושן, אדמתי.‬
‫יש רמזים לסיגר קובני וקצת משנותיה האחרונות של קתרין דנב.‬
‫היא באמת הזדקנה טוב.‬
‫יש לו פיניש בלתי רגיל.‬
‫מעניין אותי לראות איך זה יתפתח, אבל זו התחלה יפה.‬
‫זה מזכיר לי שנת 1926 שטעמתי בווינה לפני שלוש שנים.‬
‫נאז!‬
‫- תן לי את התג המזוין, בן זונה! - הי! מה יש לך, בנאדם?‬
‫התג המזוין שלך לא אצלי!‬
‫חרא!‬
‫עצור את המכונית!‬
‫הי! עזוב, בנאדם!‬
‫אתה רוצה לשחק?‬
‫אתה לא כזה קשוח עכשיו, מניאק!‬
‫זין.‬
‫כבה את המנוע וצא מהרכב.‬
‫צא מהרכב! ידיים למעלה.‬
‫תן לי לראות את הידיים שלך!‬
‫זה התג שלך?‬
‫אתה, ידיים מאחורי הראש. תסתובב. אל מול הרכב.‬
‫הייתי בן 17 לפני שיין נגע בשפתיי.‬
‫אתם יכולים לדמיין?‬
‫ניסיתי לעשות רושם על מישהו, אדם עשיר.‬
‫הייתי עני בארבע יבשות ובאף אחת מהן זה לא היה כיף.‬
‫אבל אז, בזכות היין,‬
‫זכיתי להיכנס למקום שנמנע ממני קודם.‬
‫תשכחו מהמכירה הקטנה.‬
‫חמישה ארגזים.‬
‫אנחנו צריכים להכריז על הימצאותך באופן סמכותי,‬
‫ולצאת ישר למכירה פומבית עם 250 ארגזים.‬
‫לא, אני לא חושבת שמישה מוכן להתפרץ ככה לשוק.‬
‫נעשה מזה אירוע.‬
‫הצהרת כוונות.‬
‫שלושת אלפים בקבוקים. אשים אותך על שער הקטלוג.‬
‫כלומר...‬
‫אלא אם כן אתם לא רציניים.‬
‫לא, זה רק שאנחנו...‬
‫לא. אנחנו רציניים. זה רק ש...‬
‫הם מפוזרים בכל מיני מקומות.‬
‫- החוף המערבי, אירופה... - החיים קצרים בשביל ללכת לאט לאט.‬
‫מאתיים וחמישים ארגזים,‬
‫או שלא נעשה זאת כלל.‬
‫חרא!‬
‫זה לא כזה נורא.‬
‫שלושת אלפים בקבוקים, מתוכם 2,000 צריכים להיות אמיתיים!‬
‫כמה כסף להשקעה נצטרך עבור 3,000 בקבוקים?‬
‫הרבה יותר ממה שיש לי.‬
‫הוצאתי את הכול כדי להביא את אלכסנדר ואת דאגלס עד הנה.‬
‫לא. מצטער, כמה?‬
‫חרא! זה בגללך.‬
‫לא משנה.‬
‫רק תני לי סכום. רק, כמה...‬
‫400,000 דולר.‬
‫כל העניין היה להתחיל בקטן,‬
‫כדי שנוכל להגיע לחמישה ארגזים, ולממן עוד עשרה,‬
‫עשרה כדי לממן 20.‬
‫אז אנחנו צריכים למצוא 400,000 דולר.‬
‫מה את עושה פה?‬
‫אני יכולה לשאול אותך את אותו הדבר.‬
‫זה בעניין עסקים. זו מסיבת עסקים.‬
‫טוב... אני חושבת שאימא שלי עשויה להיות בחיים.‬
‫את יכולה לתת לי רק שניה?‬
‫- אימא שלך עשויה להיות בחיים? - נראה לי. אולי.‬
‫- אז יש לך הוכחה לזה? - בערך.‬
‫- אז לא. - יש לי חלקים.‬
‫היא לא הייתה עם אבא שלי ברכב. טוב? היא הייתה עם ז'ק. כן.‬
‫והיא כתבה לאימא שלך לגבי בריחה לקליפורניה.‬
‫אז הכול מסתדר ואני פשוט...‬
‫אז קרלי.‬
‫אנשים לא קמים לתחייה, נכון?‬
‫טוב, אבל מה אם אני צודקת?‬
‫אני חייבת לפחות לנסות לברר, נכון?‬
‫- תגיד לי שאני... - אני כבר חוזר עם הקרח.‬
‫הי, קרלי.‬
‫זין.‬
‫תחזור פנימה.‬
‫זין.‬
‫אני כל כך טיפשה.‬
‫- אתה עוזב? - לא, אני אחזור.‬
‫כן.‬
‫אשיג את הכסף.‬
‫זו הייתה אשמתי בכל מקרה.‬
‫מי אתה לעזאזל,‬
‫ומה עשית למריוס ג'וסיפוביק?‬
‫אני רק צריך קצת זמן, אבל אשיג את 400,000 הדולר.‬
‫את צריכה לשמור על הקשר עם אלכסנדר.‬
‫התחייבתי בפנייך.‬
‫הי, תתעורר.‬
‫- אתה עדיין כועס עליי? - לא.‬
‫אתה צריך לצאת מפה. ניו יורק לא מתאימה לך.‬
‫- מצטער, מריוס. לא התכוונתי. - לא.‬
‫זה בסדר. הכול טוב.‬
‫אני רק...‬
‫אתה צריך לבקר את אימא שלך בסידונה. היא...‬
‫היא תשמח לראות אותך.‬
‫מה איתך? מה תעשה?‬
‫אני בסדר. אני אהיה בסדר.‬
‫הנה. כן.‬
‫- לא, הי, מריוס. - מה?‬
‫הי, אני...‬
‫- מה אני עושה פה? - בואי.‬
‫בבקשה, שב.‬
‫הוא פשוט התקשר אליי וביקש שאבוא.‬
‫סיי רובינק, אני אמצא אותו, אסדר אותו,‬
‫אעזור לך לתפוס אותו, אבל אני רוצה 400,000 דולר.‬
‫הסכמנו.‬
‫ומשפחת ברנהרדט ממשיכה להחזיק ברישיון שלה, לא משנה מה יקרה.‬
‫מוסכם.‬
‫והיא, אני לא אראה אותה, היא לא תתקרב אליי...‬
‫אבל היא בכל זאת תקבל עורך דין.‬
‫- לא. - מה? למה לא?‬
‫לא? אז אני בחוץ.‬
‫אתן לה עורך דין, אבל אתה תראה אותה.‬
‫אני ממש לא נותן בך אמון, אז היא תלך איתך לכל מקום.‬
‫היא תעביר אליי מידע.‬
‫אך אתה נותן בה אמון?‬
‫- היא שונאת אותך. - אין לי דעה בעניין?‬
‫את רוצה עבודה או לא?‬
‫- כל אחד אחר אבל לא אותה. - אותה.‬
‫- בסדר. - נלחץ ידיים?‬
‫לא.‬
‫קרלי? תודה לאל.‬
‫זו את?‬
‫אני ממש מצטערת, סבתא. לא התכוונתי להבהיל אותך.‬
‫זו היא?‬
‫היינו ערים כל הלילה, דאגנו נורא. איפה את?‬
‫אתם לא צריכים לדאוג לי. אני בסדר.‬
‫אבל איפה את?‬
‫אני בקליפורניה.‬
‫עם אבא שלך.‬
‫הוא אומר שאימא שלי בחיים.‬ בסדר.‬