Pořád se na mě zlobíš.
Pořád ses neomluvila.
Za co se mám omluvit?
Vlákala jsi mě do pasti.
To bych ti já nikdy neudělal.
Nechtěla jsem do vězení kvůli dětem.
A kde je tvá omluva?
-Nikde. -Jo, já jsem ďábel.
-Ty jsi paní dokonalá. -Jo.
-Nemáš zač,
-že jsem tě dostal z vězení. -Co?
A ty jsi mě podvedla, hrůza.
Pojďte dál, sedněte si.
Pane Kilbane, to je paní Julie Bowmanová
a Marius Josipovic.
Tak vy jste ten Marius Josipovic, co ho hledá Vignetti?
Čekal jsem, že jste vyšší.
Já taky.
No, Mariusi,
Sy Rubinek mě ponížil.
Zneužil moji lásku k umění a kráse a využil ji
pro svoje sobecké účely.
Nechci ho jen potrestat, ale zničit ho, bastarda.
Povězte mi, co se stalo.
Jeho společník mi nabídl za 10 milionů
obraz Bouře na moři Galilejském.
Věděl jste, že byl ukradený
z muzea Gardnerové?
Tak jsem nabídl čtyři.
To je dobrá cena za stomilionový obraz.
Ale byl jsem opatrný.
Trval jsem na tom, aby obraz viděl znalec
před zaplacením kupní ceny.
A Sy podplatil znalce?
Ne. Obraz byl pravý.
Mezi ověřováním a placením
Rubinek vyměnil skutečný za kopii.
Všiml jsem si toho až o hodně později.
Heidelbergův podvod.
-Spíš Vídeňská oběť. -Ne, ve Vídeňské oběti...
Dobrá. Ať je to cokoli, přestaňte.
Řekl jste někomu, že je Rembrandt falešný?
Neřekl jsem to nikomu.
Super. Zavolejte Rubineka,
že chcete koupit další kradený obraz z muzea Gardnerové.
To budu za blázna.
Na to ho nalákáme.
Sy bude mít životní příležitost
dvakrát podvést tu samou osobu.
Ale teď ho chytíme při výměně.
Půjde do basy?
Jistě.
Budu mít tu čest vrátit originály muzeu?
Budete hrdina.
Co myslíte? Můžu panu Josipovicovi věřit?
Ne. V žádném případě.
A to je důvod, abych ho nespustila z očí.
Slizoun Pete
Kde je kapitán?
Nechce tě vidět.
A já taky ne.
Ty sám sebe snad jo?
Udělal jsem chybu.
Přepadení drogovýho doupěte bez povolení?
Ztráta odznaku při takzvaném zátahu?
-To nebyl zátah. -Pak se necháš vláčet
městem a řveš jako nějaká kurva?
To jsou tři chyby, jedna pitomější než druhá.
Děda mě požádal o laskavost.
Je to jeho chyba?
Ne, to není.
Když se něco posere,
může za to vždycky někdo jiný.
Dva týdny máš stopku.
Dej si do kupy ksicht.
Ten mám v pořádku.
Ten hajzl má právníka.
Je to třetí stížnost.
Máš dva týdny na přemýšlení, co dál.
Není o čem přemýšlet.
Každý nemůže být policajt.
Radši se rozhodni sám,
než to za tebe udělají jiný.
-Lorraine. -Ahoj.
Stalo se něco?
Ne, já jen...
Co máš s obličejem?
To nic.
-Není to hezký. -Co Natalie?
Nic moc.
V Chathamu je detoxikační centrum. Dnes tam jedeme.
-Souhlasí s tím? -Nemá na výběr.
Poslyš, Taylore,
když jsem žádala Ottu o pomoc...
Bála jste se o dítě.
Jo, ale co ti řekla Natalie o mně a Ottovi...
Jo.
Nechtěla jsem před tebou nic skrývat.
Je to už dávno.
Nezlob se na Ottu.
Bylo to dávno.
Měla jsem za sebou hrozné manželství.
-Byl milý. -To není má věc.
Děkuju za vše, co jsi udělal.
Rád jsem pomohl. Vážně.
-Co znamená „X“? -Mrtvá schránka.
Rubinek ví, že má zprávu.
Jako ve Scooby-Doo, co?
Toho chlapa zatím nechytili proto,
že má 18 falešných identit. Je velmi opatrný.
Když ho chceme dostat, musíme hrát podle pravidel.
-Tak co bylo ve zprávě? -Pojď.
Je to návnada.
Je tam, že oběť chce od něj koupit další obraz.
Je to výzva, aby udělal ten samý podvod
té samé osobě dvakrát.
Co bude dál?
Počkáme.
Myslíš si, že jsem hrozný člověk.
Ale jsem jen upřímný k lidem.
Ne, ty jsi hrozný.
Pokud máme spolupracovat,
musíš být na mojí úrovni.
Ne, jsem jen chůva, ty jsi podvodník.
Vybral jsem si tě a přemluvil Vignettiho,
protože myslím, že se doplňujeme.
Vybral? Spíš ti mě vnutil.
Vážně? Věříš tomu? To je milé.
Julie, co myslíš, že dělám?
Lžeš lidem, hraješ si na bratrance a okradeš je.
Ne. Jsem muž důvěry. Získávám důvěru lidí,
pak ji využiju, abych dostal, co chci.
-Jsi zloděj. -Ne, to ne.
Nejsem zloděj, nekradu lidem z kapes.
Dobrá, někdy je okradu.
Ale o to tu nejde.
Kdy se ozve?
Nevím. Za pět minut, či pět hodin.
Lidi mi něco dají,
protože vytvořím iluzi, že mi to dát chtějí.
A když to dělám správně, odcházejí s dobrým pocitem,
protože se rozhodli, že to chtějí udělat.
Takže jsi svatý.
Pane bože. Co je...
Počkej chvíli.
Myslím, že je to od něj. Od Rubineka.
To je hnus, měla jsem to v kafi.
NAJDI HICKEYOVOU
Najdi Hickeyovou?
Je padělatel, zfalšovala toho Rembrandta.
Najdeme Hickeyovou.
Od vězení už padělky nedělá.
Tak najdeme jiného.
Nemůžeme.
Sy chce Hickeyovou.
Půjdeme za ní. Zavolej Lance k dětem.
-Proč? -Žije ve Vermontu.
Pojď.
-Nech to bejt. -Jo.
-Zavřeš to? -Jo.
Bernhardt, kauce.
Otto, to jsem já.
-Ahoj. -Požádala jsem
Taylora, aby ti pomohl v kanceláři.
Nepotřebuju Taylora.
Musíme dostat podnik zpět na nohy.
Už je na nohách.
Dokonce tancuje. Kurva.
-To je on? -Jo.
Dobře, zavolám později.
S čím ti mám pomoct?
S ničím, dobrý.
Co se ti k čertu stalo?
Pracovní úraz. Je káva čerstvá?
Sám jsem ji vařil.
Kdy se vrátíš do práce?
Beru si pár dní volna.
Co to sakra je?
Pil jsem ji a byla dobrá.
Chutná jako hovno. Jak to můžeš pít?
Nikdo ti ji nenutí.
Napil jsem se, protože tvrdíš, že je to kafe.
Chceš mi něco říct?
Když děda řekne, že je to kafe,
tak věřím, že je.
A ne, ani nevím, co.
Nic jsem ti neudělal.
Proč jsi mi neřekl o Lorraine?
Než jsem riskoval krk?
Chtěla pomoct dítěti.
Nezáleželo na tom.
To řekni babičce.
Nemáš rád moje kafe, co?
Tak ti přinesu
nějakou výbornou kávu. Skutečnou kávu.
Vynikající velké a husté latte.
Dědo,
nejdu se hádat.
Já to vidím jinak.
LETIŠTĚ BAKERSFIELD
AUTA HOPKINS - BAKERSFIELD CA KVALITNÍ VOZY
Ahoj, drahoušku.
Vítejte v autech Hopkins.
Jsem Tex Hopkins.
Do čeho vás dnes posadím?
Minivan pro rodinu?
Právě teď mám super nabídku.
Ahoj, tati.
Audrey.
Kde je moje vnučka?
Asi to je přestříkané. Schovávají tak rez.
Myslela jsem, že přijdeš až zítra.
Chytla jsem první let po tom, co jsi volala.
Jsem moc ráda, že jsi tu.
Nebylo na výběr.
Jo, zní to absurdně.
Ale děda Tex říká, že ji viděl.
Vím, co říká,
ale mně policie klepala na dveře.
Já jsem vyzvedla její popel.
-A co kdyby nebyl její? -Carly.
Vybrala jsi něco, zlato?
Chceš jí dát auto?
Jo. Můžu si vybrat, jaké chci.
To nejde. Nemá řidičák.
Mám, dočasný.
-Jedeme domů. -Ne.
Ne, chci najít svou matku.
Bez debaty.
Byla tady! Řekni jí to.
To je pravda.
Lila za mnou byla několikrát.
Zavolejme jí.
Pokud jste v kontaktu,
určitě máš číslo.
Měl jsem, ale už nefunguje.
-Jedeme domů. -Ne.
Nejezděte.
Lila si koupila auto. Před osmi lety.
Buick LeSabre.
Chtěl jsem jí ho dát, ale trvala na tom, že zaplatí.
Mám v kanceláři kupní smlouvu, to je důkaz.
Poslouchej ho.
Ukaž mi ji.
Bereš si i Bridgeportku?
Potřebuju 400 tisíc dolarů. Vše je součást hry.
I důvod malého výletu na farmu?
O čem to mluvíš?
Pete mi řekl, jak máš rád jeho rodinu. Jak tě přijali.
Oni mě nepřijali.
Podvedl jsem je.
Myslí, že jsi Pete.
Nechávám je při tom.
Už to bude? Nechci trčet v zácpě.
Není tu kde sedět, samá špína.
Už to bude.
Dobře.
Je to.
Všechno to dělám jen pro nás. Pro nikoho jiného.
To doufám.
Jestli mě zkusíš podvést,
tak toho budeš při dalším setkání hodně litovat.
Bavte se.
KUPUJÍCÍ LILA BOWMANOVÁ
Viděl jsem tě koukat na to auto. Chceš se svézt?
Faktura může být falešná.
Co?
Faktura může být falešná.
Falešná? Ne.
Proč tomu nevěříš?
Poslouchám hlavu, ne srdce.
Tak dobře, Tex, který netušil, že přijdu,
narychlo zfalšoval podpis mámy.
Chtěl vtipkovat?
Carly, je čas jít domů.
Je mi líto, že jsi přijela zbytečně.
Šťastnou cestu.
Carly.
Doufala jsem, že ji spolu najdeme.
Domů ji dostaneš jen tak,
že ji násilím odtáhneš na letiště.
Přijď na večeři,
promluvíme si o tom.
Doufám, že mi nechceš dávat rodičovské rady.
Děti budou v pohodě. Je to jen pár dní.
Čteš mi myšlenky?
-Nemyslíš na ně? -Jasně, že myslím.
Lance požádal Trish, aby se postarala.
Koupí jim vše, co budou chtít. Rozmazlí je.
Vždycky budeš jejich matka.
-Ne v base. -Mluvme o Hickeyové.
Jsi má přítelkyně a jsme na romantickém výletě.
Nechutné.
Je říjen. Budeme obdivovat podzimní přírodu.
Fajn. Jak se jmenuju?
Jmenuješ se Julie.
A jsi
učitelka v mateřské škole.
Proč učitelka?
Protože o tom něco víš.
Protože jsem matka?
-Ne. -Děti ke mně patří?
-Co je na tom? -Nechci.
Nechci být učitelka. Něco jiného.
Chci být...
Šéfkuchař.
Kde jsi se učila?
Já...
Jsi učitelka.
Fajn.
Kdo to nezažil, netuší, co je být matka.
Říkáš to, že jsi roztomilý,
nebo chceš, abych si to myslela?
Chci, abys mě tak brala.
Vážně.
Nechceš si myslet, že jsem milý?
Myslím, že jsem.
Počkej tu.
Asi jste špatně odbočili.
Pane Hickey. Zdravím.
-Dobrej. -Jdeme v míru.
Kdo je tam?
Lidi, co sem nepatří.
-Mariusi. -Zdravím, Hickeyová.
Zavolal bych, ale nemáš telefon.
Asi by to nic nezměnilo.
Nejsem tu obchodně.
To doufám, nebo tě Chet zastřelí.
To je moje přítelkyně, jsme...
Jedeme na sever obdivovat podzimní přírodu.
-To je Julie. -Ahoj.
Neviděli jsme se roky.
Z dobrého důvodu.
-Pokud rušíme... -Ne.
Nepředstírej lítost, jinak vás budu muset
pozvat dál.
Tak pojďte.
Díky.
Pojď, Chete.
Nádherné.
Je to náš domov.
Chete, uvaříš večeři?
Radši veganské jídlo?
No, měli bychom...
Máme na výběr?
Můžete zastřelit králíka.
Takže veganské.
Nemůžu uvěřit, že jste se tu usadili. To je kompliment.
Dům měl Chet dřív, než jsme se poznali.
Zařídil mi tu ateliér.
Ukážeš nám ho?
Chci vidět, co maluješ,
jestli maluješ. Počkej, ty už nemaluješ?
To by mi zlomilo srdce.
Znáte tu taktiku?
Stačí stát na jednom místě,
opakovat to samé dokola, dokud není tam, kde začal.
Pojďte.
Páni! Jsou nádherné.
Měly by být v muzeu.
Některé jsou. Ale po propuštění z basy jsem toho nechala.
Už maluju jen originály.
Tenhle bych si určitě pověsila.
Vidíš, Mariusi?
Tak se skládá upřímný kompliment.
Jdi pomoct Chetovi s večeří. Načrtnu si tvou dívku.
Mě? Proč?
Ještě nevím. Máš něco v očích.
Budu potichu.
Mariusi, dej nám chvíli.
Tak jo. Kdyby něco, volej.
Pomůžu Chetovi najít kalhoty.
Chete?
Nikdy jsem nepózovala. Co mám dělat?
Jen si klidně sedni.
Jak dlouho už chodíš s Mariusem?
No, vlastně...
Jen pár týdnů.
Ale zdá se to delší, znáš Mariuse.
To ano.
Řekl ti Marius, co dělá?
Že je podvodník?
Na třetím rande.
Vytáhla jsem to z něj.
To ti nevadilo?
Koukni na mě.
No, vlastně mi to vadilo.
Ale...
Občas děláme věci, na který nejsme hrdí.
A co ty?
Proč děláš to, co děláš?
Měla jsem svoje sny.
Ale sny a světový trh s uměním
nejde skloubit.
Neznám svět umění, ale máš talent.
Otoč hlavu doprava.
Milovala jsem tvary, krásu
a světlo.
Nikdo neměl o moje dílo zájem.
To mě mrzí.
Je to tam.
To, co máš v očích.
Asi včerejší řasenka.
Rozpolcenost.
-Haló? -Nerada volám,
ale jde o Natalii.
Řekla jsem jí o léčení a vyvádí jak pominutá.
Chce odejít, nevím, zda ji tu udržím.
Dobře, v pořádku, jen tam zůstaňte.
Přijedu.
Kam jsi dala ty zasraný klíče?
Nikam, Natalie.
Lhářko!
Nelžu, Natalie!
Ne, přestaň. Dej mi to.
-Pusť! -Natalie, dost!
-Ale kurva! Kapitán Amerika. -Přestaň.
Promluvme si. Poslouchej.
Tak poslouchej. Kurva!
Dobře.
Hele, řekla jsi, že se nemůžeš změnit.
-Neznáš mě! -Máš pravdu.
Nevím, co jsi zažila,
ale vím, že trpíš.
A vím, že máš mámu, co tě miluje.
A že když v tom budeš pokračovat,
dopadne to špatně.
Velká událost!
Rodinná večeře jako za starých časů.
Je milé, že jsi zůstala, Audrey.
Je to tak, Carly?
-Podáš mi sůl, dědo Texi? -Neříkej mu tak.
Dědo Texi, jaká byla Audrey jako dítě?
Šikovná. Nedala se oblafnout.
Že sedím vedle nevlastní sestry a synovce,
kterého jsem poznala před hodinou, mluví o pravém opaku.
Fajitas jsou skvělé, Dotti.
Podle receptu tvojí matky. Ať odpočívá v pokoji.
Tortilly musíš natřít máslem, tím to je.
Audrey byla zvláštní dítě.
Proč neřekneš Carly
o oslavě mých osmých narozenin?
-Ta s poníkem? -Jo.
-Já party s poníkem neměla. -Nemáš je ráda.
Ten den měla na tváři ohromný úsměv.
Tak si to pamatuješ?
Já si pamatuju, že jsi zmizel, jen co přišel poník.
Usnula jsem a čekala, až přijdeš, abychom otevřeli dárky.
-Přišel jsem. -Za tři dny.
Hickeyová malovala bez spánku dva dny.
-Nemluv o tom. -Pověz to.
Řekla mi: „Tintoretto?
-„Já myslela, že mám dělat Rubense.“ -Ne.
-Malovala špatný obraz. -Bože.
Přísahám.
A co jsi udělala?
Malovala bez spánku další dva dny Tintoretta.
A našel jsem kupce i na Rubense.
-Byli jste skvělý tým. -Jo.
-Bejvávalo. -Na minulost.
Na to si nepřipiju.
No tak, byla to zábava.
Ta minulost mě stála dva roky a dceru.
Vždy jste měly bouřlivý vztah.
Teď už je po bouřce.
Jen ticho.
Důkaz, že peníze na rovnátka nebyly zbytečný.
Otisky pěkných rovných zubů.
Pomohlo to?
No, zatím neodešla.
Líp se uzdraví, když vás má.
Jo, mám na ni velký vliv.
Máte. Pracoval jsem se závislými. Podpora je důležitá.
Promiň.
Ahoj. Chtěl jsem se stavit a podívat se, jak je Natalii.
Otto, Taylor ti nevolal?
Ahoj, dědo.
Nemusila jsi zdržovat Taylora. Mohlas zavolat mně.
Nebuď tak dychtivý.
Koukni, jak Natalie Taylora hryzla.
-Kousla tě? -Ukousla kus mý ruky.
Jakou piješ kávu?
Jakoukoli.
Ne, ne. Buď opatrná. Je velmi vybíravý, když jde o kávu.
-Chceš cukr, že? -Ne, už nesladím.
Jdu zkontrolovat Natalii.
Dědo, odvezu tě domů.
-Odkdy jsem nesvéprávný? -Ty jsi pil.
Ne, ne.
Jsem na 100 % střízlivý.
Ale když chceš jít, tak běž.
Nemám chuť jít do prázdného domu.
-Zůstanu. -Jak chceš.
Lila mě naučila sledovat dopad na životní prostředí.
Zkoumali jsme různá místa,
opravdovou krajinu.
V mžiku jsem koupil velký pozemek
a postavil větrnou farmu. Zítra ti ji ukážu.
Pro tebe, Audrey.
Ještě jsem ti nenamíchal drink.
Myslel jsem, že Lila zůstane poblíž.
A pomůže mi s tou větrnou farmou. Ale zamířila na jih.
Na jih? Kam přesně?
Nevím, co se jí honilo hlavou. Víš,
Lila nikdy nemluvila o tom, co chce dělat, nebo kam půjde.
Slyšíš to, Carly? Jak se nekonkrétně vyjadřuje?
Jak ti mám dokázat, že mám dobrý úmysly?
A měl jsi je někdy?
-Takhle tě máma nevychovala. -Neopovažuj se o ní mluvit.
Carly, jdi pomoct Dotti do kuchyně.
Běž.
O co ti jde?
Proč to Carly děláš?
Podívej se! Podívej na tohle!
Lila to tu nechala. To je její.
Dívej. Tepláky,
pivní tácek,
kniha přežití...
Máš místo srdce kus ledu, když balamutíš to děvče,
-že její matka žije? -Je to tvá dcera.
Nechceš vidět svou dceru?
Nemám z toho nic, jen to,
-že jsem poznal pravnučku. -Carly!
Carly, jdeme.
-Odpuštění je mocná věc. -Co se děje? Kam jdeme?
Do motelu a zítra letíme domů.
-Ne, já ne. -Probereme to v motelu.
Nebudeme se o tom hádat. Nevrátím se, mám toho dost.
Ty bys taky měla zůstat, Audrey.
Máš 50 let zpoždění.
Celý ty roky jsem ti záviděla, že jsi odešla.
Pryč od něj.
Neznám jiný život.
Nechci jeho peníze,
jen abys věděla.
Ale když ho zabiju, vzala bys půlku za mlčení?
Začínáš se mi líbit, Dotti.
Kdy konečně odhalíš karty?
Nevěděl jsem, že hrajeme poker.
Ty nechodíš na romantické výlety.
Takže jsi buď na útěku, nebo plánuješ podvod.
Hickeyová, potřebuju, abys namalovala obraz.
Na tak, víš, proč jsem tu.
Chceš pokračovat dál.
Jsi nešťastná, schováváš se tu.
-Máš tu práci ráda. -Vzala mi víc, než dala.
Skončila jsem s tím.
-Tohle je jiný. -Skončila jsem!
Kurva.
Co?
Jak to jde se sestřenicí?
Snažím se, dělám, co můžu.
-Co můžu udělat, abych to urychlila? -Nic.
To nezní moc přesvědčivě.
Ne, vážně. Nemusíš nic dělat.
Tak jo, v čem je problém? Třeba to vyřeším.
-Je to proces, chce to trpělivost. -To není nic pro mě.
Nikdy nebylo. Zkus to, třeba se ti to bude líbit. Už musím.
-Jak to jde? -Nic moc. Dík za optání.
-Otto? -Jak je v Kalifornii?
Potrvá to déle, než jsem si myslela.
Tex přišel s absurdním příběhem o prodeji auta Lile
a Carly se toho hned chytla.
Bude těžké ji přesvědčit.
Audrey.
Já...
Miluješ mě?
Co?
-Proč se mě na to ptáš? -Nevím.
Jestli se chystáš udělat něco zoufalého, nedělej to.
Co je to za odpověď?
Ptám se svý ženy, zda mě miluje.
A ty mluvíš o sebevraždě?
Otto, nemám sílu se teď hádat.
-Pomluvíme si zítra. -Fajn.
Zítra.
Panebože.
-Promiň. Probudila jsem tě? -Ale ne.
Nemohla jsem spát.
Nejsi učitelka ve školce.
Ne.
Pracuju v zavšiveným irským baru.
Míchám Razzmatazzberries a Cran This Be Love.
-Jsou dobré? -Kurevsky lahodné.
Je mi líto, že s tebou dcera nemluví.
Byla jsi někdy v base?
Ne.
Alespoň zatím ne.
To nezní dobře.
Já vím.
Nemůžu ani pomyslet, že bych neviděla děti.
-Kolik jim je? -Dva a deset.
-A tvojí? -Je starší.
Měly jsme spolu problémy, už než mě zavřeli.
Nechápala, jak těžké je se s tím smířit.
Tolik práce a nikdo to nikdy neuvidí.
Jsem tu.
A já je vidím.
Nejsem kritik, ale líbí se mi tvý obrazy.
I ty falešný. Rembrandt byl velkolepý.
Moje práce, talent někoho jiného.
Chceš, aby je lidi viděli?
Aby je obdivovali?
Chápu tě.
Chceš uznání a zasloužíš si ho.
Není správné, že ho nedostáváš.
Lidi milujou tvý falzifikáty.
Nejsou to pro ně falešný obrazy, ale umělecká díla. Umění.
Vyvolávají v nich emoce, je to úžasné.
Tak proč nepokračovat a...
Moc mluvím.
Není to nic nového.
Dívka s nerozhodným pohledem.
Co říkala?
Slyšel jsem ji mluvit.
Hotovo. Řekla, že bude malovat.
Super.
Jo.
Představte si obří turbíny všude kolem.
Za rok jen jedna zásobuje 1500 domácností.
S tím přišla máma?
Měla velký sny, stejně jako já.
A myslím, že i stejně jako ty.
Do prdele.
Chucku. Rád tě vidím.
Hledal jsem tě v krámě, řekli mi, že jsi tu.
Musíme si promluvit.
Chuck je investor větrné farmy.
Počkej v autě, já to s ním proberu, jo?
-Co... -Fajn.
Jak se máš, Texi?
Nestěžuju si. Vypadá to dobře, že?
Babi.
Jsem rád, že jsi zpět. Dotti ti udělá limonádu.
Musím mluvit s Carly o samotě.
-Co chceš? -Chci, abys šla se mnou.
-Nevrátím se do Bridgeportu. -Nechci tě odvézt domů.
-A kam tedy? -Do Fresna.
-Jak daleko to je? -Dost daleko.
Tentokrát nebudu dělat celou noc.
Co přesně mám namalovat?
Vermeerův Koncert.
Jde o Sye Rubineka?
Jo, je to v pořádku?
Určitě. Ale moje cena právě vzrostla.
Chci 75 tisíc po dodání.
A 25 procent z konečného zisku.
Vidím, že jsi v base nezapomněla vyjednávat.
Ber, nebo nech.
Tak jo.
Hele, bejt tebou, tak se jí držím.
Máme Hickeyovou. Super. Zvládla jsi to.
Nemusíš se cítit provinile.
Necítím.
-Co hledáme? -Hledáme dům.
Tento dům. Právě tem.
Tady jsem vyrostla.
Já myslela, že v Bakersfieldu.
Dotti ano, já vyrostla tady.
Musíš pochopit, kdo je Tex Hopkins.
Dobře.
Můj táta...
Milovala jsem ho. Ale když mi bylo 16,
máma umřela a on zmizel.
Nakonec jsem ho našla v Bakersfieldu.
Tenkrát jsem zjistila pravdu.
Žil dvojí život. Měl druhou ženu.
A další dceru.
To je
šílený.
Stále jsem ho milovala.
Potřebovala jsem ho, byla jsem dítě.
Ale on mě nechtěl, nechal mě napospas osudu.
Musela jsem začít znova.
Mrzí mě to.
Teď jsem ho viděla poprvé od té doby.
Ale...
Ztratila jsi matku?
Takže víš,
jaké to je.
Jestli je
šance, vím, že je jen malá šance,
že máma žije.
Proč nechápeš, že ji hledám?
Prosím.
Zůstanu s tebou.
Zůstaneme v Kalifornii, dokud nezjistíme pravdu.
Děkuju.
Dobrou noc.
Kreativní dohled Lucie Musílková stíme pravdu.