Ät. Jag måste ta dig till skolan. Jag har ett möte i stan.
Jag gillar inte våfflor längre.
Du åt dem igår
och i förrgår, och dan före.
Det kanske är därför.
Är du klar?
Nej, jag är inte klädd, Jacob är inte klädd,
om Ellen kommer försent igen får jag kvarsittning.
Du. Ät.
Du. Passa henne.
Nej, jag...jag...Jag är inte bra med barn.
Vill du komma till stan i tid? Då ska våfflan försvinna.
Hur går det?
Bra.
Är du...
Kan du några kortkonster?
KÖPEKONTRAKT - HOPKINS CARS LILA BOWMAN
Var är Jacobs våffla?
Hon åt den.
-Åt du båda? -Ja.
Han slog vad om att jag inte kunde hitta drottningen.
-Har du lärt mitt barn... -Livskunskaper.
-Lär dem inte sånt. -Jag hade honom nästan.
-Jag öppnar. -Nej, nej.
Ta på dig skorna. Jag öppnar.
Gör det igen.
Ess. Röd drottning.
Håll koll på den röda drottningen.
Skojar du?
-Hur gjorde du? -Tja...
Skor!
Varför är ett paket till dig adresserat hit?
Sy vill veta om Hickey är med.
Hur vet han att vi har träffat Hickey? Hur vet han var jag bor?
Det är Sy, det är hans grej.
Svara: "Hickey vill ha 75 000 i förskott."
Skor!
Pengarna är vårt problem, säger han.
-Det går bra. -Hur kan det gå bra?
-Vi behöver 75 000 dollar. -Vi får dem från Kilbane.
Och om han inte vill ge oss dem?
Om han tror att du tänker lura honom?
Säg att jag inte tänker det.
-Om det här går snett... -Du kommer inte åka in.
Okej?
Det är när du säger såna saker som jag blir orolig.
Fan.
Nej! Nej, nej, nej.
-Vad fasen? -Herregud.
Har vi så bråttom?
Ha det så bra i skolan.
Tack, Pete.
Vänta, Carly. Jag kommer strax!
-Mår Carly bra? -Bara...
-Kom nu! -Få inte panik.
Det låter illavarslande.
Mamma lever, tror jag.
Jag har köpekontraktet för en bil som morfar sålde till henne,
med hennes namnteckning, så det betyder...
-Vadå? -Hon lever!
Gissa var jag är? Utanför din låtsasfamiljs borgensaffär.
De kommer önska att deras barnbarn aldrig återvänt.
Mormor gick med på att stanna,
men hon tror att Tex har hittat på allt, så...
Det är... Du vet...
Det är galet.
Vansinnigt.
VAD DU ÄN HÅLLER PÅ MED, SLUTA.
Fan.
Kan du komma till Kalifornien?
Åh, Gud! Carly, jag...
Jag behöver hjälp med mormor.
Jo, jag skulle... Jag menar, jag vill verkligen... Fan!
Vad är det?
Inget, jag har bara
så mycket att göra med målet och ungarna och...
Det är vår mamma.
Jag beklagar. Jag vet.
Nej, det är helt okej.
Mamma återvänder från de döda och ingen bryr sig, men det är okej.
Carly...
Är du Julia Bowman?
-Ja? -En kille sa att du behövde skjuts.
Hej, morfar.
Hej! Jag visste inte att du var i stan.
Det är bara jobbet.
Den där försäkringsgrejen?
Ja, just det. Du, har nån varit här i morse?
-Här inne? -Nej, det har varit lugnt.
Bra. Okej. Då så. Hur är läget med dig?
Jag gör en nystart.
Jag städar.
Bra, jag ser att du har jobbat hårt.
Vad rolig man kan vara.
Okej, vi ses.
Hördu!
Är allt bra?
-Ja då. -Är allt bra?
Jodå, det är bara bra.
För det ser ut som om du dras åt tre olika håll.
Nej, jag dras åt två olika håll
så det är ingen fara.
Kom hit.
-Din dummer! Ge mig en kram. -Härligt att företaget
är på fötter igen.
Jisses! Ja, på knäna i alla fall.
Vad gör vi? Vad fan är det här?
Du verkar oroa dig för din låtsasfamilj
när du borde oroa dig
för att uppfylla dina löften till Vignetti och Kilbane.
Jag gör allt exakt som jag utlovat.
Varför känns det då som att jag behöver en försäkring?
För du är knäpp.
Betyder inte att jag har fel.
Att skada dessa personer hjälper dig inte.
Varför?
För att du bryr dig om dem? Eller för att du inte gör det?
Nej, för att jag inte vill att du sabbar min bluff
som betalar för vår bluff.
Marius Josipovic som jag ringde hade regler om "folk".
Han ansåg att de skulle användas och avfärdas.
Han skulle ha skrattat åt fotot jag skickade.
Ska vi planera en blåsning eller bara tramsa?
Jag vill ha min Marius.
Då måste du lita på mig. Gör du det?
Lika mycket som du litar på mig.
Bra att vi är överens.
Herregud, du är så vacker.
Okej.
Walter. Hur mår världens bästa skummisadvokat?
Nej, jag behöver inte hjälp att klara mig ur nåt.
Jag behöver hjälp att veckla in mig i nåt igen.
Ett litet snedsteg i mitt förflutna.
TRANSPORTSTYRELSEN
Jag bad dem kolla bilnumret på köpekontraktet.
En kvinna i Santa Barbara registrerades som ägare för sex år sen.
Vi åker dit sen.
Men adressen på registreringsbeviset då?
Eller mammas körkort?
Adressen var Tex adress och körkortet
var det din mamma fick i Connecticut innan hon dog.
Men körkortet registrerades vid försäljningen?
Ja, men det bevisar inget.
Det bevisar att en kvinna köpte en bil av min mamma.
Det bevisar att en kvinna köpte en bil.
Nu ska vi till Santa Barbara
och prata med kvinnan, Francesca Newmar,
och uppträda professionellt.
Vi ska ställa frågor, neutralt.
Hur kan jag vara neutral? Det här är upprörande.
Det är därför jag är här.
Vad tänker du?
Jag försöker att låta bli.
Tills vi har några säkra fakta.
Julia?
Jag är så ledsen.
Bagwell och löneavierna. Jag ska inte tråka ut dig med detaljer,
men jag fick panik,
och jag bara...stack.
Jag borde inte ha gjort det.
Här är dina nycklar. Det ska inte hända igen.
Fick du tag på taxin?
Har du pratat med Carly?
Carly...
Carly. Ja, jag pratade med Carly.
Carly! Carly...
Carly tog ett plan till Kalifornien
för att spåra Audreys far,
för hon säger att han har träffat vår döda mamma.
Han heter Tex,
och han säger att han sålde en bil till mamma för åtta år sen,
fyra år efter att vi kremerade henne.
Och nu letar Audrey och Carly efter min mamma
och Carly vill att jag kommer dit, för Audrey tror inte
att mamma lever, men jag måste ju vara här med dig,
annars hamnar jag i fängelse och mina barn hatar mig.
-Vad? -Jag sa inget.
Tyst! Det är bara...
-Det är inte ditt problem. -Få hit.
-När jag är klar. -Du vill inte ha den.
Nej, du har rätt. Jag vill inte ha den här.
Jag vill ha åtta linor kokain
men jag låter bli, för jag har ansvar!
Det var mycket information.
Okej, vad kan jag göra?
Övertala en miljardär att ge oss 75 000,
så vi kan avsluta den här jävla skiten med Sy Rubinek,
och du kan rida in i solnedgången.
Tror du att hon lever?
Hur ska jag kunna veta det?
Och vi har mötet med Kilbane.
Bernhardt Bail Bonds.
Nej. Nej, du har ringt...
Nej, du har ringt fyra, sju,
två, fem. Två, fem.
Ja, folk ringer ofta fel.
Jag vet. Jag vet!
De har god mu shu. Okej.
Hej, Otto.
Lorraine.
Hej!
Är allt okej?
Ja! Bättre än på länge.
Jag fick in Natalie på rehab i morse.
Vad bra.
Jag vet att det var pinsamt för dig.
Jag ville ha en bra avslutning
och säga tack.
Det är...
-Lorraine? Hej! -Hej.
-Allt väl? -Ja.
Hon har gjort en quiche åt mig.
Jag hade tid efter att jag lämnat av Natalie.
Har hon lagt in sig? Vad bra.
Hur är det med din hand?
Bättre.
Du borde be Otto att ge dig lite quiche.
Ja, om han är snäll.
Hej. Ursäkta. Vi söker Francesca Newmar.
Det är jag, hur så?
Köpte du en Buick LeSabre årsmodell 1996 för flera år sen?
Jag besvarar inga frågor förrän du säger vem du är.
Vi letar efter information om den förra ägaren.
Lila?
Lila Bowman.
Hennes familj har anlitat mig för att hitta henne.
Har du kontakt med henne?
Du är Audrey. Hennes mamma?
Du har hennes ögon.
Och jag är hennes dotter.
Dotter?
Vet du var hon finns nånstans?
Tyvärr har jag inte träffat henne på åratal.
Har hon fått problem?
Vi hoppas inte det.
Lila sålde bilen till mig.
Men motorblocket sprack 18 månader senare.
Hur väl kände du Lila?
Vi var vänner dåförtiden.
Hon brukade sova på min soffa.
Hur länge sen är det?
2012. Hon flyttade inte långt efter att hon sålde bilen till mig.
Har du träffat henne sen dess?
Som hastigast för några år sen.
En vän till mig sa att hon var i stan,
hon dejtade nån kille från Polo Club. Inte mitt gäng.
Inte hennes heller, eller det var vad jag trodde.
Men sa hon aldrig nåt om mig?
Eller mina syskon, Julia och Taylor?
Vi pratade inte om vårt förflutna.
-Jag har en idé. -Nej.
Nej, nej! Om du kunde åka till Kalifornien, skulle det hjälpa?
Det kan jag inte.
Men om du kunde, skulle du vilja?
Så klart, men jag kan inte.
Kanske vi kan.
Lägg dig inte i min familj!
Vad arg du är!
ELEKTRICITET - FASTIGHETER - FINANS
Hej, vi ska träffa mr Kilbane.
Sluta.
Jag tror bara att Carly behöver dig där.
Tänk på nåt annat än Carly, vad som helst.
Valpar, moln, vad du vill.
-Jag har barn... -Som har en pappa.
...och ett rättsmål och jag har hand om dig,
när vi jagar Sy Rubinek som är här, inte i Kalifornien.
-Vi ska till Kalifornien. -Nej.
Säger du "Kalifornien" en gång till...
Du kan stanna här, jag ska till Kalifornien.
...sliter jag halsen av dig.
Hur är quichen?
Säg till om du vill ha en bit.
Jag vill bara veta hur den var.
Fantastisk!
Du måste inte vara här hela dan.
Jag måste till polisstationen.
Ska lämna ett vittnesmål.
Om vad?
Anledningen...
...till att jag är på semester.
Jag trodde att det var på grund av ditt ansikte.
Hur skadade du dig?
Det är inget viktigt. Inget att prata om.
Hej, jag behöver prata med nån om en borgensförbindelse.
Det är vad vi gör här.
Får jag fråga vem borgen gäller?
Mig.
Jag ska överlämna mig och min advokat säger att om jag ordnar borgen i förväg
behöver jag inte sova i häktet.
Kom in här.
-Vill du ha kaffe? Taylor... -Ja.
-...ge damen kaffe. -Tack, snälla.
Allt har varit så...
Okej. En sak i taget.
Vad heter du?
Mary Elizabeth Delaurentis.
Och vilken storlek på borgen är det frågan om?
250 000 dollar.
Har du rånat en bank?
Nej!
Det var en liten grej.
Jag var anställd hos en familj och stal ett smycke.
Låter inte som ett 250 000 dollarsbrott.
Det var sex år sen.
Jag var yngre och dummare,
och borgenssumman var 2 000 dollar
men jag stack.
Jag var väldigt arg och så.
Jag var osams med mina föräldrar,
fast de ville ju bara mitt bästa.
Du vet, tjejer och deras mammor.
Åh, ja!
Det kan jag förstå.
Jag vill ordna upp mitt liv.
Jag vill att de ska veta att oavsett vad som hänt,
STRAFFREGISTER
så kan de vara stolta över mig nu.
Jag har säkerhet.
Den här...
VINCENZO MED KÄRLEK, MARGARITA
Min morbrors. En gåva från hans tredje fru.
Går det bra om vi...
Naturligtvis.
Bara...
Historien verkar stämma.
"Mary Elizabeth Delaurentis. Smet från borgen för sex år sen."
Har vi verkligen så ont om kunder?
Ingen annan knackar på
och vi skulle få 25 000 dollar.
Ja, men 250 000,
det är mycket att riskera.
Om det är för mycket...
Nej! Det är inte beloppet.
Vi borde ringa mormor.
Jag behöver inte ringa din mormor.
Är du villig att bära fotboja?
Ja.
Kör fram.
Vem ska vi prata med?
Föreståndaren?
Försök ta reda på om det finns nån liggare där gäster skriver in sig.
Mormor.
Den där killen...
Jag träffade honom med Tex.
På vindfarmen.
Är du säker?
Ja.
Stanna här.
Vänta, nej, jag följer med.
Han vet vem du är.
Jag måste prata med honom innan han fattar att vi känner Tex.
-Jag... -Jag vinkar om du ska komma.
Ta korkskruven på Laguna Seca,
det är mycket roligare i en 911.
Förlåt att jag avbryter.
Du kan ha information som jag behöver.
Jisses!
Har dessa ord nånsin inlett ett trevligt samtal?
Känner du en kvinna vid namn Lila Bowman?
Vad är det frågan om?
Jag letar efter henne.
Jadå.
Hur känner du Lila?
Jag träffade henne på en fest.
Jag har inte träffat henne på några år.
Men ni dejtade?
Hur så?
Har hon en svartsjuk man?
Nej.
Följ med mig.
För 12 år sen dog en kvinna som hette Lila Bowman
i en bilolycka i Bridgeport i Connecticut.
Eller det var vad familjen trodde.
Men vissa tecken tyder på att hon åkte hit istället.
Det låter inte som Lila.
Hon var från östra USA.
Har du nåt sätt att kontakta henne?
Mejl? Telefonnummer?
Nej...
Hon flyttade till Pismo.
Vi tappade kontakten.
Är tjejen där med dig?
Känner du igen henne?
Får jag fråga igen vad det gäller?
Det är Lilas dotter. Hon säger att ni har träffats.
Ja, häromdan med Tex.
Jag har investerat i hans vindfarm.
Jag visste inte att Lila hade en dotter.
Två döttrar och en son.
Himmel! Och de tror att hon är död?
Har Tex aldrig sagt nåt
om hennes förflutna?
Nej.
Och Lila nämnde aldrig barnen.
Övergav hon sina barn?
Vet du nån som kan kontakta henne?
Om jag ändå gjorde det.
Jag vill hjälpa er.
Jag tar gärna ditt mobilnummer.
Chuck Johnson.
Det här är min privata mobil.
Ring när som helst.
Varför fick inte jag prata med honom?
Vi har all information vi behöver.
Hade Francesca rätt?
Var det honom hon pratade om? Vad sa han?
Han har kontakt med Tex.
Men det hade inte Francesca.
Det vet vi inte. Chuck säger att de dejtade,
men han har varken hennes nummer eller mejladress.
Vem byter nummer bara sådär?
Så hon hade en anledning.
Det är för enkelt
när Tex är inblandad.
Varför är du så misstrogen?
Det här händer faktiskt.
Min mamma lever, din dotter lever!
Kom, nu åker vi.
Tillbaka till Bakersfield
för att prata med lögnaren nummer ett.
Jaha...
hur ser tidsschemat ut för Rubinek? Ungefär.
Alltså...
Det beror på honom.
Vi skrämmer honom om vi är för angelägna.
Men om vi inte ligger på, kanske han drar sig ur.
Hur verkar vi lagom angelägna?
Vi låtsas motvilligt gå med på hans krav.
Vilka krav?
Vi reste till Vermont för att träffa förfalskaren, Hickey,
och i morse sa han att han vill visa oss den riktiga målningen,
i Kalifornien.
Det här verkar skumt.
När vill han ha oss i Kalifornien?
Inom ett dygn.
Om vi flyger dit direkt,
verkar det inte för angeläget?
Eller hur? Men i annat fall...
-Kan han dra sig ur. -Ni får bestämma.
Vi kan åka dit, eller vänta några dagar,
eller en vecka.
Jag gillar det inte men kravet är inte helt konstigt.
Han tror kanske att utbytet får oss ur balans.
I endera fallet är vi redo för honom.
Vad anser du?
Det verkar obetänksamt,
vi borde inte lyda så lätt.
Frågan är väl vad ni har att förlora?
Om vi ställer nåt motkrav?
Ja, säg åt Sy att vi åker till Kalifornien,
på villkor att han närvarar vid äkthetscertifieringen.
-Jag ska fråga. -Nej, ställ det som villkor.
Jag vill se honom i ögonen.
Ja, om han pressar oss, pressar vi honom.
Och det verkar inte för angeläget.
Charisse, ring flygplatsen. Säg åt dem att starta jetplanet.
-Ja, sir. -Nu drar vi till Kalifornien.
Okej, vi ses på planet.
Jag måste videochatta med Kina.
-Hela Kina? Imponerande. -Bara de som tjänar pengar åt mig.
En lysande framtid som komiker.
-Vad gör du? -Jag ska ta ett plan.
Vi ska inte till Kalifornien. Du ska säga åt dem
att Sy Rubinek har ändrat sig.
Verkar inte det lite misstänkt?
Varför försöker du förstöra mitt liv?
Ditt liv förstörs om du inte går ombord på planet.
Vi kan inte göra så här. Du skulle ju begära
75 000 dollar för Hickey,
inte säga till dem att Sy är i Kalifornien.
Vi ska få pengarna för Hickey och under tiden
kan du träffa Carly och Audrey, okej?
Jag vill inte träffa dem.
Eller jo, men min frihet hänger på om du tar fast Sy Rubinek
och han har aldrig sagt nåt om Kalifornien.
Det är inte riktigt sant.
Jag går inte på det planet.
-Gå ombord. -Nej.
Allt kommer att lösa sig.
Hur då, hur då?
-Julia. -Vadå?
-Julia. -Marius!
Det finns ingen Sy Rubinek.
Du, din... Du...
Hur?
Jag har messen här, de kommer hit.
-Hur kunde jag gå på det? -Du väntade dig inte det.
Du är ett monster.
Om du säger det till Kilbane och Vignetti,
finns inte Sy Rubinek, vi kan inte ta fast Sy Rubinek,
och du hamnar i fängelse,
så gå ombord på det jävla planet. Vi pratar sen.
Du borde ringa nån om Ellen och Jacob.
Du behöver inte påminna mig om mina barn.
-Nu har du fått en riktigt stor fisk. -Det är så jag vill ha dem.
Kul att du är på banan.
Din klient kommer strax.
Ja, hej.
Hej! Hur är det?
Kan du hämta ungarna efter skolan och lämna dem hos Lance?
-Han vet att de kommer. -Okej.
Är allt som det ska?
Jag ska...
till Los Angeles.
Varför det?
Försäkringsjobbet, med Pete. Det bestämdes helt nyss.
-Är det okej med tanke på ditt rättsmål? -Ja.
Min arbetsgivare tog hand om det.
Carly ringde, hon är i Bakersfield
med Audrey. Hela historien...
Sjukt, va? Jag menar,
-vad tror du? -Jag tror att Carly är 17.
Jag kanske kan träffa dem när jag är där.
Det skulle de nog uppskatta.
-Kanske inte Audrey. -Seså. Hon älskar dig.
Säg åt henne att affärerna går bra.
-Vad bra. -Okej. Trevlig resa.
-Vem var det? -Min dotterdotter.
Hon och min dotterson ska resa till LA i jobbet.
LA?
-Vad jobbar de med? -Försäkringar.
Det betyder så mycket för mig att du litar på mig så här.
Jag är en människokännare.
-Du ser ännu hemsk ut. -Du är lika snygg som alltid.
-Vem är ditt ombud? -Jag visste inte att jag behövde ett.
Din kompis Naz anmäler dig för kidnappning.
Enligt honom har du rövat bort hans fästmö.
Natalie? Det var det dummaste jag hört.
Han vill bara slippa fängelse för innehav i försäljningssyfte.
Men Phillips och Otimendi måste följa protokollet.
Jag har inget att dölja.
Bara för att du är en idiot, var inte dum. Kräv att få ett ombud.
I lådan, Taylor.
-Mår du bra? -Ja.
-Du skulle ha berättat om Naz. -Taylor.
Strax. Det hade inget med dig att göra.
Du skulle inte ha förlorat brickan
om du inte hade varit där.
Taylor, sluta påverka mitt vittne. Du var en polis förut.
Jag är polis, jag är bara på semester.
Det är ingen fara med mig. Åk hem.
Dotti! Kemtvätten måste ta bort fläcken på de här byxorna.
Hej. Hur var utflykten?
Berätta om Chuck och Lila.
Chuck är en av min investerare i vindfarmen.
Carly träffade honom.
Chuck säger att de dejtade, varför har du inte sagt det?
De har aldrig dejtat. De kanske gick ut och åt nån gång.
Varför sa du inget om det?
Det var inte som att de var ihop.
Och Francesca?
Vem är Francesca?
Mammas vän från Santa Barbara. Mamma sålde bilen till henne.
Strax innan motorblocket sprack, så det låter som en av dina.
Jag har aldrig medvetet sålt en defekt bil.
Om du är klar med att fördöma mig, ska jag ta på mig byxorna,
som fortfarande har en jävla fläck.
Vad är ditt mål?
Samma som ditt. Hitta Lila.
-Jag tror inte att Lila finns. -Så var vi där igen.
Jag uppfinner saker.
Chuck sa till mormor att mamma flyttade till Pismo.
Pismo är ett trevligt ställe.
Frågar du om jag visste det är svaret nej.
Se upp med honom, han ljuger lika lätt som han andas.
Sluta.
Allt jag säger är inte avsett att såra dig.
Gud, jag ger upp. Jag försöker få förlåtelse,
du är ett isblock.
Om han inte ljuger, då?
Förlåt. Mormor är bara...
envis.
Med all rätt, med tanke på vad jag gjort.
-Hon har berättat. -Har hon?
Ja, i så fall,
behöver du inte försöka mäkla fred. Det var jag som svek.
Varför gjorde du så?
Jag gifte mig med en vacker, rik kvinna från en bra familj,
sen blev jag kär i en annan kvinna.
Jag kunde inte släppa den första
utan att förstöra allt jag byggt upp,
och jag ville inte att den andra skulle ha ett sämre liv.
Så jag gifte mig med henne också.
Där är det ju.
Minns du när du sa att din mamma åkte till Pismo Beach? Jag kom ihåg nåt.
SEÑOR DUSTYS PISMO-STRAND
-Lämnade mamma denna? -För två år sen.
Jag tänkte inte närmare på det, men nu,
är det en ledtråd.
Carly, jag lovar.
Jag ska hjälpa dig och Audrey att hitta din mamma, och när vi gör det,
blir du lyckligast i hela världen.
Det ska jag.
Du har vackra händer. Visa hur du delar korten.
Varför, vill du fuska i kortspel?
Jag studerar bedrägeri, jag utövar det inte.
-Varför inte? -För det första har jag en själ.
Dessutom har jag dessa spadhänder.
Även om jag ville göra nåt, går det inte.
För bedrägeri används hjärnan, inte händerna.
Men i alla fall, själen.
Men jag är intresserad av kortkonstnärer som Erdnase eller Vernon och Miller.
De lägger alla upp fifflet på olika sätt...
-Jag vet inte vilka de är. -Jag har även kollat upp din bror.
Vissa anser att han är skickligare än du.
Vill du se given?
Fin frånstöt.
Fin rytm.
Men vet du vad som verkligen intresserar mig? Sy Rubinek.
Hur träffade du honom?
Det gjorde jag inte, först. En vän anlitade mig
för att samla publik för en partysvindel, och några månader senare,
låtsades jag få ett slaganfall på hans uppdrag på ett kasino.
-Vad gick det ut på? -Ingen aning.
Åttio procent av tiden vet jag inte vem offret är,
eller vad det går ut på.
Jag kände bara till målningen för att jag hjälpte till att ersätta den äkta
med den falska vid utbytet.
Hur gjorde du det?
Spelar ingen roll. Han gör aldrig på samma sätt två gånger.
-Förlåt, går det bra om jag... -Varsågod.
Okej.
Du gillar honom inte heller.
När jag känner mig usel, brukar jag tänka på
att det finns nån som är värre.
Han är bara ett sätt att nå målet.
För ett sånt här mål, betalar man vad det kostar.
-Hur mycket betalar du? -Sy Rubinek stal fyra miljoner från mig.
Jag har lagt ner fem på att spåra honom, och jag ska lägga ner tio till
för att han ska åka dit.
Du kan väl bara ge mig tio miljoner. Jag kan låtsas vara Sy Rubinek.
Nej, det måste vara den riktiga Rubinek.
Och han måste åka fast,
och målningarna måste tillbaka till museet.
Jag vill inte ha nån ära för nåt av detta.
Det är filantropi för mig.
Du får säkert lite ära.
Får jag det, så får jag det.
Jag hade en ritual.
Varje kväll gick jag ner i källaren, hällde upp ett glas vin och öppnade
ett visst skåp.
Inuti,
fanns en Rembrandt.
Storm on the Sea of Galilee. Det enda havsmotiv han målade.
Den mörka stormen som nalkas.
Jag älskade den helt och fullt.
Det är vansinne att säga så om en målning,
men den betydde mer för mig än nån penningsumma.
Förstår du det?
Nej, men jag har knappt råd att köpa mat.
I åtta år umgicks jag med den tavlan.
Och så, förra året, var jag i Dubai
och sonen till nån oljekung
tog med mig till sin ateljé för att visa nåt alldeles extra.
Och där på väggen,
hängde Storm on the Sea of Galilee.
Min Storm on the Sea of Galilee.
En till förfalskning?
Som Sy Rubinek sålt till honom med samma trick.
Jag berättade inte för honom, eller nån, om min Rembrandt.
Förrän mitt ursinne drev mig till Vignetti.
Att inse att en tavla man älskar är förfalskad är...
Som att inse att en käresta har bedragit en.
De har samma kläder, samma ram.
Men man ser dem aldrig mer på samma sätt.
BRIDGEPORTS POLISKÅR
Du behövde inte vänta.
Kommer du att få sparken?
De vill att jag ska säga upp mig.
Gud. Jag är så ledsen.
Det var inte ditt fel att jag förlorade min bricka.
-Jag drog in dig. -Du försökte rädda Natalie.
-Du räddade Natalie. -Nej.
Det var du.
Jag råkade vara i närheten.
Med tanke på hur värdelöst mitt liv är nu är vetskapen att Natalie är inlagd
en av de få bra sakerna.
Jag har ändå dåligt samvete.
Baka en quiche åt mig, då.
Jag vet inte om det var nån bra idé.
Jag ville bara inte att Otto skulle bli svartsjuk.
Med tanke på hur han åt den, gjorde den sitt jobb.
Du älskar honom verkligen, va?
Ja.
Du är en bra människa.
-Och jag har varit... -I mina tankar.
Jag tänkte säga "inte bra".
Jag vet inte vad jag gör.
-Bäst att du går. -Ja.
Ja.
Meddela mig så snart Rubinek tar kontakt.
-Jag är hemma. -Säkert att vi inte får bo hos dig?
Kör.
Ta era rum, vi ses kl. 09.00 i morgon.
-Kan vi inte säga 10.00? -Nej.
Är du nån annan jag borde känna till?
Okej. Inte i korridoren.
-Får jag prata med dig? -Varför måste vi...
Vi borde inte ens vara här. Jag är fri mot borgen.
Vad ska jag göra nu?
Julia.
Du kan hjälpa mig med Kilbane och Vignetti.
Allt handlar om dig.
Kom igen, i så fall skulle jag ha hållit detta i New York,
men jag tog hit dig för att vara snäll.
Det är inte snällt, det är att vara en sociopat.
Hur kan du vara Sy Rubinek?
När jag var ung tog ingen mig på allvar,
så jag använde en täckmantel.
Men Kilbane sa att han såg Sy Rubinek.
Nej, jag betalade en teaterskådespelare.
Han är en shlump, det var roligt.
-Och alla pengarna du tjänade? -För åtta år sen?
Sjuttiofem procent gick till omkostnader.
Julia, hörde du vad Kilbane sa?
Han gör vad som helst för att få fast Sy.
Vi behöver bara få honom att lägga ut 4 miljoner dollar som bete,
vilket vi nästan har gjort.
Vid utbytet när de tror att de ska fånga Sy,
byter vi ut tavlorna, tar pengarna, Sy försvinner,
och de fattar aldrig att vi lurade dem.
Julia, fattar du hur mycket du skulle få?
Mer än en miljon dollar.
För en miljon dollar kan du få en väldigt bra advokat.
Du kommer att blåsa mig.
I sista minuten. Jag litar på dig, du sticker,
jag får ingenting.
Jag vet inte vad du har att välja på.
Det här är din utväg. Du behöver bara spela dum,
och låtsas att Sy smet med pengarna.
Du kan inte få skulden för nåt.
Jag köper oss några dagar så att vi kan åka till Bakersfield
och träffa din familj. Jag säger till Vignetti att vi har ärenden.
-Det blir kul. -Jag längtar.
-Känns det okej? -Ja.
Vilken flicka gillar inte ett nytt smycke?
Om det skaver,
klipp av överdelen av en socka och ha under remmen.
-Jaha, nu då? -Du kan gå.
Du behöver bara komma tillbaka i tid för förhöret.
Hoppas att jag valt rätt.
-Går det bra? -Ja, jag bara...
Jag tror inte att jag har ätit idag. Så...
Jag har en halv quiche där inne.
Nej, du behöver inte bjuda mig.
Jo, men jag borde ändå inte äta en hel quiche.
Pete hade rätt. Du är verkligen en rar man.
Är du vän med Pete? Varför sa du inte det?
Jag ville inte att du skulle hjälpa mig på grund av det.
-Och jag träffar honom snart. -Har du pratat med honom?
Nej, men han är ju i LA.
-Du kan inte åka till LA. -Nej. Inte med fotboja.
Polisen skulle hitta mig direkt.
Nej! Vänta, vad fan gör du?
-Hälsa Pete att jag är på väg... -Ta lös mig!
-Vad fan gör du? -Tack för quichen.
Kom... Vad i...
Kom tillbaka!
-Hur långt är det till Pismo? -Vi är där vid ett.
Tack.
Hej, hur mår du?
Jag har samma underkläder som jag hade i New York.
Du borde ha beställt ett trepack.
Ingen främling får välja mina underkläder.
Passa på att njuta av lyxen på ett fint hotell.
De kemtvättade mina kläder. Det är toppen. Jag kör.
-Tack, kompis. -Nycklarna, sir.
Jag kan handla på vägen till Bakersfield.
Vi måste stanna till i Santa Monica.
Inget viktigt. Vi ska bara besöka en äktenskapsrådgivare.
Berätta vad jag gör här.
Det blir smärtfritt. Max 55 minuter.
Inget med dig är smärtfritt.
Mr och mrs Murphy?
-Hej. -Kom in.
Jag kommer strax.
Är den äkta?
Okej.
Jag är dr Camille Hickey.
Hickey?
-Vi pratade i telefon. Hej. -Hej. Okej. Sätt er.
Jaha...
Är vi redo att börja? ej. -Hej. Okej. Sätt er.