Треба піклуватися про своє тіло, щоб розум добре працював.
Так, щось придумаємо.
Думаєш?
Це ж не моя провина.
Твоя.
Я не знав, що Чак це все зробить.
Я піду до нього. Я зроблю все, щоб повернути Джулію.
На це треба мільйон доларів. У тебе є?
В тебе немає мільйона. І навіть п'яти.
Мав проблеми й раніше, не хвилюйся.
Я все розрулю.
За 72 години?
Люди мене знають.
Банк погрожував забрати мій автосалон,
а Лайла сказала, що в Чака гроші мішками лежать.
Бо вони перевозять наркотики.
Я мушу йти.
Тобто, забрати?
Та нічого. Проблеми з потоком грошей. Це все.
-Він бреше? -Я не маю часу на це.
Прошу, скажи мені.
Ви збанкрутували.
Все належить банку.
Автосалон, будинок. У вас немає нічого.
Хлої!
У ДЖЕЙСОНА
Хлої!
Перепрошую.
Вас звати Хлої?
Так.
Повідомлення від Джейсона.
Що?
Вам сподобається. Джейсон переживає.
Сюди. Дивіться під ноги.
Ого, вас багато. Класне намисто.
Четвертий човен праворуч.
-О боже! -Капітан скоро буде.
Веселіться.
-Що тут відбувається? -Я не знаю.
-Народ, що ви робите? -Перепрошую.
-Це не ваш човен… -Я наречена.
Випивка!
Пішли, народ. Геть із човна!
Так передбачувано.
-Що ти тут робиш? -Вона зі мною.
Знайшла нового партнера.
Підлий Піт
А ти маєш яйця.
Намагатись красти в мене й потім повернутися,
щоб заплатити за Джулію моїми ж грішми.
Ого.
Коли Ліззі вчора прийшла до мене,
я думав, вона хоче мене надурити,
але ти зробив усе, що вона сказала,
і як вона передбачувала.
Було не так багато варіантів.
Парубоча вечірка — гарний хід.
Я дію так, як вимагає ситуація.
Питання тільки,
що тепер?
Має бути покарання.
Зазвичай, я б тебе вивіз на 15 кілометрів,
викинув за борт і дивився, як ти тонеш.
Але я сказала, що так він мільйон не отримає.
Дякую.
Вона також сказала, що я можу отримати два мільйони.
Що в тебе якась афера з украденою картиною?
Так, але Джулія брала в ній участь, і я не можу завершити її без неї.
-Але це неправда. -Так, правда.
Ти хотів намахати Кілбейна на 4 мільйони,
а тепер ти вкрадеш ці гроші й принесеш нам.
Поділимо 50 на 50.
Чому ти їй довіряєш, якщо побачив тільки вчора?
Це погана стратегія.
Мушу сказати, вона варта того.
Так, але коли ти не будеш бачити, вона встромить тобі ножа в спину.
Ні, так ти робиш.
Я ставилась до тебе, як до профі, а ти це змарнував.
Мені начхати, хто що кому зробив.
Я хочу свої два мільйони, або Джулія помре.
Я не вкраду гроші без афери,
а для неї мені потрібна Джулія.
Або ти використаєш те, що маєш. Ти зможеш.
Ти…
Ти знаєш, що зараз станеться?
Що? Ні.
О боже. В ім'я Христа.
Ти можеш не залишатись.
-Ходи сюди. -Лише…
Не бийте по обличчі чи руках. Йому їх треба для роботи.
Почули пані, хлопці.
Дякую.
Дивись, я поміркована людина.
Мають бути якісь наслідки, так?
Чому це так тобі важливо?
Ти не знаєш Джулію.
Що такого поганого Лайла тобі зробила?
Лайла крала у мене.
Вона розбила тобі серце.
Лайла використала мене.
Я розкрив їй душу, і вона говорила те,
що я й хотів почути.
Вона мене використала. Так само, як ти ту родину використовуєш.
Так. Ліззі мені про це розповіла.
І якби я був ними, о боже,
я б відрізав твої бісові руки і забив би тебе ними до смерті.
Ні.
Це не був серцевий напад, але може бути щось із серцем,
ось чому ці аналізи такі важливі.
Скільки мені ще тут бути?
Залежить, що знайдемо. Може, до завтра.
-Завтра? -Так, дякую.
Дякую, лікарко. Велике дякую.
Я б не робив цього. Ні. Будь там, де ти є,
поки вони не знайдуть причину.
Я тебе змушу, якщо треба буде.
Бабусю, ти не допоможеш Джулії хворою.
Я не хвора!
Можливо, з'їла щось не те.
Добре. Аналізи це покажуть.
Чомусь у тебе піднявся тиск і впав цукор у крові.
Вони підозрюють, що ти не пила прописані таблетки.
Ти не знаєш, про що говориш.
У мене був інсульт. Мене це навчило.
Що поліція каже?
Ми не говорили з ними.
-Ми не знаємо, кому вірити. -Що у нас є тоді?
У нас є Шон.
Шон.
Як він?
Без свідомості.
Він, звісно, йолоп, але такого я йому не хотіла.
Це все моя вина.
Карлі, зараз мова не про тебе.
Так. Звісно.
Чому? Мова ж завжди не про мене. Дякую.
Карлі, я…
Карлі, повернись.
Що ж, зараз про тебе.
Облиш її.
Їй 17,
і це був лайняний тиждень, їй можна.
Даґу, це Міша. Як ти, друже?
Мішо! Як ти, друже?
Ти на західному узбережжі, на винному фестивалі «Лагуна»?
Знаєш, що я там.
Я ніколи не пропускаю цей захід.
Так? Слухай.
У мене є пропозиція для тебе.
У мене проблеми з ліквідністю,
і мені потрібні 75 тисяч доларів якомога швидше.
Я слухаю.
Думав, можливо тебе зацікавлять
дві пляшки того ДРК 29-го, що тобі сподобались тоді, на східному узбережжі.
Це чудова пропозиція, крихітко.
Це вино варте 130–140 тисяч доларів.
Так, що ж, я маю… Розумієш, я маю дедлайн.
Ось що я скажу,
якщо дістанеш три пляшки за 75 тисяч, я тобі дістану гроші завтра.
Буде три пляшки.
Візьми готівку, і будемо на зв'язку.
Домовились? Дякую.
Гаразд.
Тейлоре.
Піте, де ти?
-Ти сам зараз? -Так, я в коридорі.
Кажи.
Слухай, я знаю, в кого Джулія.
Він вимагає чотири мільйони викупу, або він її вб'є.
Ти й Ліззі в цьому замішані?
Бо якщо так, присягаюсь, я тебе, курва, прикінчу.
Ні. В цьому замішані гроші,
які Текс і Лайла вкрали в нього кілька років тому.
-Де він? -Це неважливо.
-Скажи! -Послухай,
тут не можна вриватись,
як сраний Рембо, добре? Цей хлопець серйозний.
Добре.
Але в нас немає 4 мільйонів.
Я знаю, але є варіант, як їх дістати.
Мені треба, щоб ти щось зробив.
Хоче, щоб ми дістали три пляшки вина
з того маєтку, де була твоя бабуся.
Так.
Він дав інструкції, як зайти у винний льох.
Сказав, що все займе десять хвилин.
Чекай. Він хоче, щоб ми залізли й украли вино якогось багатія?
Не зовсім украли.
Думаю, це все зав'язано на якомусь страховому розслідуванні,
яким займаються вони з Джулією.
Він говорив про це.
Так. Навіть якщо це не зовсім кошерно,
кого це парить? Це ж Джулія.
Так, але я кажу, що це вино варте 4 мільйони доларів.
Ні, але вино може… Дає йому гроші,
гроші дають доступ до чотирьох мільйонів, гаразд?
Як?
Я не знаю!
Може, хай він надрукує й твітне тобі?
-Смішно, всратись можна. -Ну, заспокойтесь.
Чому б того типа
трохи не потрусити й забрати Джулію?
О боже.
Дідусю, цей хлопець небезпечний, тямиш?
Чекай, де, в біса, був Піт? Він прийде пізніше?
Я не знаю. Пізніше. Я не знаю.
Я не знаю, він мав якісь справи.
Твоя бабця буде зла.
Тому ніхто їй не скаже.
Ми мусимо їй сказати.
Ні. Ми не будемо брехати.
Брехня це все викликала, взагалі-то.
Ніхто не брехатиме. Не говорити — не те саме, що брехати.
Дивись, якщо вона дізнається, вона не лишиться.
Ти не можеш їй сказати
і мусиш лишитись тут, щоб вона дотримувалася вказівок лікаря
і лишалась у ліжку.
Карлі?
Гаразд, добре.
На березі чисто, ходімо.
Чорт забирай! Тут колючки.
Це кущ шовковиці. Тут немає колючок.
Ну, він дуже колючий.
-Все гаразд? -Так.
Бляха!
-Ходімо. -Боже!
-Ходімо. -Господи!
-Йде кров? -Думаю, ні.
Так? Можливо ти просто чутливий.
Деякі люди чутливі, знаєш.
Ага.
Добре.
Діду, треба, щоб ти відійшов, бо скло тут може порозлітатись.
Або можна зробити так.
Підвал, мабуть, тут.
Святі тельбухи.
Погоджуюсь.
Наша робота буде складною.
Ми шукаємо щось, що називається «Домен де ля Романе-Конті».
«Романе-Конті», так?
1929 року.
-Червоне чи біле? -Червоне.
Бульки? Без бульок?
Червоне.
Воно, напевне, в алфавітному порядку або щось таке.
Ти подивись он там, я подивлюсь тут.
Що ти йому сказав?
Нічого, що має значення.
Нагадав йому про свої наміри.
Він шахрай.
Інформація — це валюта.
Він хотів твою історію почути?
Він добрий слухач?
Бо кожне слово, що ти говориш, —
це гроші для нього.
Так, як це зараз для тебе.
Я тебе образила?
Ти передбачила кожен його хід цього ранку, це було вражаюче.
-Дякую. -Або дуже підступно.
Як мені знати, що це не чергова афера?
Що ви вдвох не працюєте разом?
Думаю, ніяк.
Частково я думаю, що, можливо, варто змиритися з втратами
і згодувати вас обох свиням.
Слухай, я лише хочу свої гроші й забратися.
Я не планую бачитися з ним чи з тобою знову.
Чому?
Я довіряла йому.
Але знову ж. Мене це, курва, бісить.
Бо це робить із мене дурну
через віру в те, що він змінився. Не змінився.
Три роки тому в Мічигані ми крутили аферу,
азартну гру для великої рибини, яку я притягнула з Чикаґо.
Це були легкі гроші, ще й багато.
Маріус побачив, що наш новенький, місцевий,
був незграбним, роздавав із дна колоди.
Я це також побачила.
Наша жертва засумнівалась.
Він подумав, що нас викрили.
Я думала, що можу все владнати.
Він кинув мене.
Маріусе!
Я втратила дві літри крові.
Майже втратила ногу.
Але все ж ти застрибнула назад до нього в ліжко.
Знайшов щось?
Нам таки треба забиратися звідси.
Лише картини.
Якісь пейзажі океану.
Ага.
Глянь на це.
-Що? -Цей хлопець, певне, любить сидіти
й дивитись за всіма в домі, поки п'є вино.
Охоронець кудись іде.
Добре, це виграє нам трохи часу.
Чорт!
Що сталось, Тейлоре? Що сталось?
Він увімкне тривогу. Бляха!
Ми замкнуті.
Подзвони комусь. Подзвони Карлі. Піту.
Тут немає мережі.
Курва!
Можливо, тут є потаємний хід.
Він багатій, а не Бетмен.
Я вже перевірив їх.
Що ж, добре.
Тоді придумай щось.
Я не знаю, ми можемо…
Якщо розвести вогонь? Хай пожежна сигналізація спрацює?
І якщо не помремо від диму,
вогнеборці здадуть нас копам?
Ти сказав придумати щось. Я придумую щось.
Я мав на увазі щось нормальне.
-Якого року те вино? -1929.
Ну, це 82-го.
Що, як він не повернеться? Це не вважатиметься, що нам пощастило?
Принаймні, маємо що пити.
Я серйозно.
Враження, ніби наша родина проклята.
Тобто?
Бабуся вбила сраного копа!
Я спав з твоєю коханкою.
-Агов! Це не… -Джулію, курва, викрали.
Це не означає проклята.
Гаразд? Подумай про все погане,
що могло статись, але не сталось.
Ти не знаєш, що буде далі.
Борись!
Саме так ти проходиш через лайняні часи!
Якщо шукаєш маму чи дідуся, їх нема вдома.
Мені байдуже на Текса. Де твоя матір?
Я не знаю.
Попрацюй над своїм покерфейсом.
Де він?
В автосалоні, напевне.
Краде гроші людей, що він і робив останні 60 років.
Що ж, хто ми є, щоб судити?
Сучий син.
Дотті?
Ти знаєш, де Лайла, правда ж?
Нічим не допоможу.
Ми говоримо про життя Джулії.
Вона нам не допоможе з Чаком.
Мені всього лиш потрібна адреса.
Ні.
Я не буду більше за вас відповідальною.
-Прошу. -Відійди з бісової дороги.
Знаєш, чоловіки, як ти, були в мене на шляху все життя.
З мене досить.
Всі кудись їдуть. Ти куди?
Це велика країна. Подивимось, куди мене занесе.
-Це що? -Адреса у Веніс.
Звідки ти про неї знаєш?
«Амазон».
Мама надсилає Лайлі подарунок кожного Різдва.
Я купую з її акаунту.
Вона не помічає.
Той хлопець, під якого Піт копає, він з Бостона?
Не знаю. Так Піт сказав.
Він з Бостона, любить бейсбол.
Так, Тед Вільямс, 3-4-4, середнє значення.
ВВЕДІТЬ КОД
КОД НЕПРАВИЛЬНИЙ
5-2-1, хоумранів за кар'єру.
Господи! 5-2-1, давай же.
Чорти.
Ґрейс.
Що?
О, Ґрейс, тримай мене в своїх руках
і дай цій миті протриматись.
Не буде часу на любов,
бо мусимо прощатись.
Коли Джулія і я ночували разом,
коли мама з татом мали свої проблеми,
ти співав це нам, щоб ми поскоріш заснули, правда ж?
Це була наша колискова.
А зараз ти — лайно, яке нас закрило в цьому підвалі.
Я? Я — лайно?
Давай вип'ємо.
Дідусь і Тейлор уже б мали бути тут.
Хочеш, щоб я телевізор увімкнула?
Можу спробувати дістати колоду карт.
Не хочу карти.
Бабусю, не можна це вмикати,
воно перешкоджає обладнанню.
Так, тій табличці десять років, ніхто в це й так не вірить.
Голосова пошта.
Це тюремний строк у Каліфорнії. Проникнення зі зломом.
Мабуть, так краще. Копи будуть включені в це.
Джулія матиме більше шансів із ними, ніж із тим, що ми робимо.
Вони далеко не найкращі.
Що то за пляшки там?
Ті. Ті пляшки, он там.
Легше.
Агов.
Піте.
Де ти був?
-Дідусь і Тейлор повернулись? -Ні, ще ні.
Ви двоє, йдіть зі мною.
-Ні, вона не може піти. -Я можу. Просто не мала б.
Я маю адресу Лайли.
Візьму свій одяг.
О, Ґрейс, тримай мене в своїх руках…
Я щойно випив пляшку цього вина за 75 тисяч. Тепер треба у вбиральню.
Де є…
Гаразд.
Вони виведуть мене на світанку, і я помру.
3-4-4-5-2-1
Продовжуй співати.
З усією любов'ю
Я надягну обручку на твій палець
Що, в біса, відбувається?
Не буде часу на кохання…
Хто ти? Я дзвоню в поліцію…
Хапай вино.
-Ходімо. -Гарна робота.
Ми це зробили.
Дідусю, де вино?
Де вино?
Ти, сучий сину.
Я не знаю, що це буде.
Мамо?
Меґґі?
Що ти тут робиш?
Де моя мама?
Ми прийшли сюди по це?
По тебе?
Як ви дізнались?
Ти
вдавала Лайлу?
Ти вдавала мою маму?
Твоя мати була дуже особливою людиною.
Я любила Лайлу всім своїм серцем.
Я знала, що мама мене не кинула,
бо вона була хорошою людиною.
Так.
Вона була чудовою людиною. Мені потрібна була допомога.
Вона допомагала мені. Мені було несолодко.
Мені байдуже.
Я мала знати правду, щоб могти жити далі.
І зараз я знаю.
Меґґі,
Чак викрав Джулію і зараз він вимагає чотири мільйони доларів.
Через гроші, які ти вкрала.
Я не взяла ні цента від Чака.
Ти ніколи не перестаєш брехати.
Гаразд. Зачекай. Меґґі…
Що? Чекайте! Яке це взагалі має значення для вас?
Я лише намагаюсь… Меґґі!
Я намагаюсь вчинити правильно для нашої родини.
Я не можу. Не можу повернутись. Не можу вам допомогти.
Ти знаєш його.
Нам потрібна допомога.
Зачекайте мене хвилинку.
Гей.
Де ви в біса є?
В лікарні переполох. Кажуть, хтось викрав бабусю.
Ми там не прощались.
Ми у Венісі.
Венісі?
Так, Палмер, 334.
-Що відбувається? -Ми їдемо у Веніс.
Добре. Італія?
Де вона?
Там, де була.
Вона вже пішла.
Хто це?
ДЕЙМОН НЕСКІНС
Сподіваюсь, що він — таємниця, яку Чак від нас приховував.
Меґґі.
Змушує задуматись, кому довіряти.
А ти, Піте?
Що?
Я наче ледь тебе знаю.
Я знаю, як врятувати Джулію.
Як?
Це не зовсім чесно,
але якщо це питання між чесністю і її порятунком…
Будуть наслідки.
Багато людей і речей в цьому замішані.
Чак небезпечний.
Але найважливіше,
щоб ви мені довіряли.
Всі ви.
Творчий керівник Роман Захарчук шані.