Ми — не злочинці.
Але багато з того, що ми сьогодні зробимо,
буде вважатися злочином.
Нам уже байдуже на це. Це заради Джулії.
Так, усе, що треба.
Ті, з ким ми маємо справу — виродки.
Не певна, що не варто йти в поліцію.
Це надто ризиковано.
-Чак Джонсон захищений. -Ми цього не знаємо.
Він підкупив копів.
Він убив Ренді, й досі на волі.
Певні, що він вбив Ренді?
Маєш сумнів, що він був там? Що він наказав це зробити?
Що там з Меґґі? І з оцим Деймоном Нескіном?
Не можна вірити всьому, що каже Меґґі, це як ганятися за вітром.
Добре, вона могла піти, але ні.
Вона це написала.
Якщо Деймон Нескінс зв'язаний з Чаком,
найшвидший шлях до Чака — не через поліцію. Так?
-Через Текса. -Так.
Я це вчора зрозуміла. Не могла спати. Я піду.
Піте?
Який план?
Я пробую, курва, розказати вам план.
Ми будемо обмінювати дуже відому
вкрадену картину на чотири мільйони доларів у діамантах.
Картину купують нелегально на чорному ринку.
Потім ми візьмемо діаманти
й обміняємо їх на пристанях на Джулію.
Що довше триває ця ситуація з викраденням,
то менш імовірно, що вони будуть живі.
Ось чому треба знайти Деймона Нескінса.
Пам'ятайте, чому ми це робимо.
Ми — не злочинці.
Підлий Піт
Тобі все подобається?
Не все. Але не бачу іншого вибору.
Ти знаєш, що Піт бреше.
Я так не думаю.
Ну, зазвичай, коли люди просять тебе їм довіряти,
це означає, що не варто.
Я обираю довіряти йому. Поки що.
Заходь.
Привіт, друже.
«Домен де ля Романе-Конті», 1929 рік.
Як домовлялись.
Це надзвичайна краса.
В ті часи, коли вони лише випускали ці вина,
-дівчата… -Мені так шкода,
у мене мало часу. Вибач.
Звісно. Перепрошую.
Добре. Ось.
Все тут. Я граю чесно.
Дякую. Дякую.
-Агов, Мішо? -Так?
Ти ж навіть не любиш вино, га?
Якщо Міша — твоє справжнє ім'я.
Я люблю бурбон.
Знаєш що?
Не знаю, яка в тебе ситуація, друже,
та ти мені подобаєшся.
Якщо потрібна буде допомога…
Дякую.
-Куди ви мене забираєте? -Розслабся.
Скажіть куди. Де я? Не робіть цього.
-Я не пручаюсь! -Опусти ногу.
Будь ласка. Відпустіть мене. Будь ласка.
-Стара звичка. -Та ну ж.
Не робіть цього.
Ні.
Ні. Відпустіть мене!
Не розряджай батарейку. У тебе є тільки ця одна.
Гікі.
Дякую. Наглядай за цим.
Джулія в халепі?
Так. У величезній.
Мені шкода.
Мені вона подобається. Гарна дівчина.
Так, я знаю.
-Привіт. -Доброго ранку.
Де Віньєтті?
Не знаю. Він не відповідає.
В готелі не було. Думав, він з тобою.
Він працює з тобою.
Чому б він був зі мною?
Не те, що ви робите?
Тусите, створюєте собі імена для ваших афер?
Де ми зустрічаємось?
Не можу сказати,
хіба пришлете Ван Дамма.
Ханан, Паз. Сьогодні вони будуть зі мною.
Добре. Де діаманти?
Присядь.
-Можна? -Прошу.
Мило… Цю маленьку штучку я візьму…
і ще цього маленького засранця.
Скажу прямо, щоб не було ніяких непорозумінь.
Мені потрібен Сай Рубінек.
Живий або мертвий. Мені байдуже.
І я хочу ту картину.
Якщо буде хоч найменше відхилення від цього курсу,
вони мають наказ тебе вбити.
Що?
Пристрелити. Тебе.
Що ж, добре.
Чекай, як щодо Віньєтті? І твоєї напарниці?
Я не знаю, де вони, і мені начхати.
Я маю дістати вам картину, щоб узяти гроші і піти додому.
Будьте готові за годину.
Агов?
Чого це ти сидиш у білизні і їси перед телевізором?
Нема сенсу замащувати чисту пару штанів.
Я був тут сам. Що тобі треба, Одрі?
Як Чак Джонсон зв'язаний з чоловіком на ім'я Деймон Нескінс?
Ти щось знаєш.
Я знаю багато що.
Що тобі дає право поводитися так з людьми все своє життя?
Якими людьми?
Мною. Моєю матір'ю.
Твоєю іншою дружиною й дочкою.
Я заробляв для вас. Це був мій обов'язок. Я заробляв.
Твоя поведінка має наслідки. Ти це розумієш?
Ти ж нормальною виросла.
Ні, не нормальною! Через тебе!
В тобі немає серця.
Я маю серце.
Одрі, ти не даєш людям змінюватись.
Я намагаюсь усе виправити.
Я хочу звести цю сім'ю разом.
Дивись,
Деймон Нескінс —
це Чак Джонсон, та сама людина.
-Чак Джонсон? -Так.
Він був усього лише дрібним наркодилером.
Його посадили, а коли він вийшов, то став іншою людиною.
Амбіційною.
Перейшов у контрабанду наркотиків. Я чув, що та сфера росте.
Що це в біса таке? Це цілковито небезпечне місце.
Чи думає, що в публічному місці не почнеться стрілянина.
СХІДНІ ВОРОТА
Шоу антикваріату в вантажівці?
-Коштує 20 доларів. -Що?
Двадцять доларів.
Неймовірно.
Чотири.
ШОУ АНТИКВАРІАТУ
ОХОРОНА
Слухай, друже, треба позбутись охоронців.
Ти налякаєш Сая Рубінека тут.
-Навіть не говори це. -Він старий чоловік.
Боїшся, що пограбують на антикварному шоу?
Ти ставиш усе під ризик.
-Почекайте в авто. -Дякую.
ОХОРОНА
Тут.
Гаразд. Тепер що?
Тепер почекаємо, поки він покажеться. Замовимо випити або щось таке.
І, мабуть, тобі не варто виглядати так,
ніби ти маєш чотири мільйони доларів на своїх колінах.
Дай мені секунду.
Чекай, куди ти йдеш?
Йду у вбиральню. Хочеш піти зі мною?
Ти цього хочеш?
Знаєш, коли я вперше тебе побачив, ти була такою зухвалою дев'ятнадцятирічкою.
Мала стільки впевненості.
Ти мене лякала.
Ніколи нічого схожого не бачив.
Ти був першим, кого я не вважала легкою мішенню.
Нам треба розвиватись, Ліззі.
Ти не можеш бути тією ж людиною, що у 19.
Але я розвиваюсь.
Ти слабшаєш.
Ось різниця.
Думаю, ти не розумієш.
Коли я з тобою,
я досі чую легкий відголос тієї людини, якою ти б міг бути,
хоча б колись, у минулому.
Але все, що в мене є, — це ти. Такий, який ти є зараз.
Це розчарування.
Я не йду на компроміси.
Як і в Мічигані?
Так.
Як і в Мічигані.
Ліззі!
Я кохаю тебе.
Доведи це.
Залиш усе.
Втечи зі мною просто зараз.
Ти знаєш, що я не можу.
Відпусти мою руку.
Мені так шкода, що ти подумала, що я тебе покинув.
Я повернувся за тобою, але вже було запізно.
Помовч.
Я не хочу зробити те ж із Джулією.
Заціпся!
Ти — бісовий боягуз.
ПОЛІЦІЯ САНТА-БАРБАРИ
Я не коментую розслідування у процесі.
Я розумію.
Я сама була у правоохоронних органах протягом років.
Дайте їй сказати.
Ми й самі не хочемо втручатися.
Думаю, у вас мають бути зразки ДНК
з місця вбивства Ренді Гелмана.
Один зі зразків належить білому чоловіку,
якого звати Деймон Нескінс.
Але зараз ви не можете знайти пана Нескінса.
Це тому, що він змінив ім'я. Чак Джонсон.
Щось нагадує?
Мене переконали,
що декілька детективів цього департаменту ним куплені.
Це серйозне звинувачення.
Він тримає мою онучку в заручниках на складі біля пристані.
Думаю, він збирається вбити її сьогодні.
Якщо ви нічого не зробите.
Де ти, в біса, був?
Починається.
Що?
Привіт. Саю Рубінек. Радий знову тебе бачити.
Ти… Ти змінився.
Ми бачились десять років тому.
-Привіт, малий. -Як ти?
-Виглядаєш худеньким. -Ага.
-Сподіваюсь, все добре в тебе. -Ага.
Вибач, якщо минулого разу тобі було погано.
Це просто бізнес.
-Де картина? -Картина. Гаразд.
Бачиш ту красиву молоду жінку?
Там, біля постерів, старих карт і іншого лайна?
Так, бачу її.
Вона тобі покаже її,
коли побачить, що гроші в моїх руках.
Як казала моя бабця з Ірландії,
«Ти, мабуть, думаєш, що я пальцем роблений».
У тебе бабця з Ірландії? У мене також бабця з Ірландії.
-Справді? -Так.
Рубінек? Це… Це ірландське?
Дублінське. Єврейське.
Як Леопольд Блум із книжки Джеймса Джойса.
Моя колега не покаже вам картину,
поки ви не залишите валізу тут зі мною.
Я повернуся, Саю.
Як все було?
Не так по-ірландськи.
-Карлі… -Так, я знаю як…
-Дай це мені. Так? -Гаразд.
-Ти дійсно це можеш зробити? -Так, я практикувалась.
О боже, вона прекрасна.
Так, вона така.
Любите мистецтво?
Трохи.
Давай, Карлі, немає часу.
Те, як він грається зі світлом…
Якщо подивитися на спідницю жінки, що сидить, як вона буквально мерехтить…
Ось ти де.
Супер.
Скручуйте.
Що ж, пане Йосипович, я маю гроші, маю свою картину
і маю Сая Рубінека.
Він не йде.
Гаразд.
Що, думаю, завершує нашу…
Забирайся звідси!
Агов! Стій!
Агов!
Зупинись. Зараз же.
Піднімайся.
Що? Чому ви мене схопили? Те мале мої гроші вкрало!
Ти розмахував зброєю на публіці, бісів йолопе.
-Господи. -Побачимось в авто.
Так.
Ти зробив чудову річ.
Ти подбаєш про це, так?
Так?
Я буду дуже обережним.
Дякую.
Ви, хлопці, працюєте на Кілбейна?
Тобі що з того?
Ну, він щойно поїхав у синьому «Понтіаку», хлопче.
З хлопцем у… Худим хлопцем у плащі.
Він підійшов, дав мені 50 баксів, щоб я передав вам їхати за ним.
Сюди! Забираймося! Поїхали!
Так. Він поїхав на південь.
Це буде гарним доповненням до твого винного льоху.
Сиди тут, поки поліція не приїде.
Агов, ведіть свого боса сюди, почули?
Ось твій постер.
Знаєш, ідіоти, як ти, змушують багатих хлопців виглядати погано, друже.
-Можемо їхати? -Можемо.
-Новини від бабусі? -Так, вона їде.
На цьому все.
Ти куди?
Я б сидів і не рипався. В мого партнера дуже поганий характер.
Він, мабуть, тебе застрелить, якщо ти спробуєш вийти.
СКЛАД №1
Скільки планет у сонячній системі?
Дев'ять.
Не зовсім. Тепер вважають, що вісім.
Тобто, «тепер вважають»?
Плутон виключено.
Боже. Досить цього лайна із «Зоряного шляху».
Піду подихаю свіжим повітрям.
Привіт.
НЕ ЗАХОДИТИ
Тут не можна бути.
Я лише гляну на принцесу. Все в нормі.
Просто перевіряю.
Будь ласка, випусти мене. Випусти мене!
Та пішла ти!
Випусти мене!
Вибач, чоловіче. Нічого особистого.
Це все?
Думаю, так.
Піду через чорний хід.
Дякую.
Що ж, ти не мертвий і не в тюремній робі,
тому, сподіваюсь, що в тебе був вдалий ранок.
-Де Ліззі? -Розминає ноги.
Багатій купив картину?
Ага.
Він, мабуть, задоволений.
Я хочу бачити Джулію.
Це так не працює.
Вона поруч. Не хвилюйся.
Ви, народ, мене інтригуєте.
Я роблю те, що роблю, і так я заробляю.
Але у вас це глибше. Це наче частина вашого ДНК.
Ми просто зроблені по-іншому.
Це лиш одна сторона медалі.
Навіть, курво, не думай про це.
Спускайся.
На коліна, бляха. На коліна.
Її немає.
-А Джулія? -Теж немає.
Ліззі вирубала цього генія шокером і забрала вантажівку.
Тоді хтось підіть і знайдіть її.
Я не дурний.
Можливо, ви двоє думаєте, що так. Але ні.
Я не розумію про що ти. Де Джулія?
Ви двоє це все спланували?
Ні. Викрадення й вимагання — твоя фішка, друже.
Ти маєш діаманти з собою?
Не відвертайся від мене, мале лайно.
-В тебе нема Джулії. -Пристрель його.
Я б цього не робив.
Ти, в біса, хто?
Брат Джулії, вилупку. Де вона?
Я не питатиму ще раз.
Де Джулія?
Ви таки починаєте мене бісити, пані.
Пристрель його.
Де вона? Карлі, повертайся в машину.
Копи вже їдуть, пане Нескінс. Це ваше ім'я, так?
Деймон Нескінс?
Твоє ДНК було знайдено на місці вбивства Ренді Гелмана.
У тебе її нема, так?
Ні.
Де моя онучка, сучий сину?
Де ти?
Входь назовні, західний бік. Лише ти. Не вся родина Партриджів.
Де вона?
Маєш мої гроші?
Так, звісно.
Тож, давай зустрінемось.
Де ти?
От перед тобою.
Вона всередині?
Можливо.
Ти, бісова психопатко.
Де ключ?
Де мої гроші?
Це те, що ти хочеш, і тоді все?
Гаразд, ось.
Ось твої довбані гроші. Дай мені ключ.
Це ж… Ти, чортів вилупок.
Ліззі, де вона?
Де вона?
Де вона, Ліззі?
Де вона?
Не будь дурною.
Де вона?
Вона у ящику.
Тобто?
-Джуліє! -Маріусе!
Джуліє!
-Маріусе! -Джуліє!
Допоможіть!
Ні. Не рухайся!
Допоможіть!
Ні!
Джуліє!
Гаразд.
Все добре. Добре.
Зупинись і послухай мене. Вони винесли це місце повністю.
Не залишилось ані пляшки.
Так, почекаю.
Бісова, курва, некомпетентність.
Гаразд.
ГІКІ
Доброго дня, Санта-Барбаро.
Сьогодні найвища температура — 18 градусів, уночі знизиться до 11-ти.
Сандро.
Обставини повернення картини в Музей Ізабелли Стюарт у Бостоні досі туманні.
Це картина Йоганеса Вермеєра «Концерт»,
що була вкрадена 30 років тому.
Особистість цього чоловіка досі не встановлена.
НЕВСТАНОВЛЕНИЙ ПІДОЗРЮВАНИЙ
Речник музею сказав, хто б це не був,
музей довічно вдячний йому і його турботі про мистецтво.
Що для вас?
Візьму великий бургер «Кагуна», без ананасу,
але додайте більше авокадо.
І візьму цибулеві кільця.
-Спробуй це. -Дякую.
Піду віділлю.
Як ти?
Втомлена.
Але добре.
Що далі робитимеш?
Повернусь до школи. Не знаю.
І справді, не знаю,
мабуть, готуватимусь усерйоз до коледжу.
Ти хочеш піти в коледж? Що ти хочеш вивчати?
Психологію, думаю. Людей.
Чому вони роблять те, що роблять.
Ти справді допоміг. Тож дякую.
-Привіт. -Салют.
Помітив цей погляд у нікуди.
Досі трохи трясуся.
Так, це зрозуміло.
Щойно говорила з дітьми.
Це найдовший час, що я з ними не була.
Я не знаю, як їм сказати, що мамуся буде у в'язниці, розумієш?
Але нічого. Все буде добре.
Так, буде.
Ти… Ти її кохаєш?
Так.
Хотілося сказати, що колись кохав,
але, думаю, якщо закохуєшся один раз, то вже кохаєш.
Неважливо, що з цього вийде.
Розумію тебе.
В мене постійно щось не виходить.
Чому ти це робиш?
Ти використовуєш кожну можливість, щоб дати собі впасти.
Звичка?
Ні. Куріння — це звичка.
Кусати нігті.
Ось.
Я вкрав їх.
Що ти робиш?
Можливо ти допоможеш Карлі з її коледжем,
або наймеш хорошого адвоката, і тебе не посадять.
Ти ж такий сучий син.
Якщо б ми не знали, що ви кузени, вже б щось не те подумали.
Вибачте. А хоча, знаєте.
Ти це на пляжі знайшла?
Це був подарунок.
Скоро їжа буде готова.
Так, мені час іти.
Все гаразд?
Мені вам треба щось про себе розказати.
Піте?
Ні.
Ти не знаєш, що саме.
Та мені байдуже, що ти хочеш сказати.
Ну ж бо, це були важкі кілька днів.
Не треба так заганятись.
У нас там їжа є, ходімо.
Ти — хороший малий.
Творчий керівник Роман Захарчук .