HODINU PO ZEMĚTŘESENÍ
Díváme se na to, co bylo ještě před hodinou...
Přesně tak. Takhle začnu.
Díváme se na to, co bylo...
Hraješ to. Nevěřím tomu.
Proto jsem tu měl zůstat?
Tahle zpráva obletí celý svět, Chuji.
Uvědomuješ si, co dokážeme?
Ne, odcházím. Nechám ti tu kameru a dodávku.
Na tom teď nezáleží. Musím jít.
Počkej, uklidni se.
Sjedeme to ještě jednou a pak můžeš jít, jak jsme se dohodli.
O vysílání se pak už postarám.
Koupí to od nás. Bude to úspěch, věř mi.
Poslouchej se, sakra.
Tvá touha po slávě přebíjí potřebu pomáhat.
-Zachovat se správně. -Tohle je správné.
Ne, nech si ty záběry, co obletí svět.
Naše potřeby se neshodují. Odcházím.
To je tak neprofesionální.
Promiň, ale moje rodina mě miluje.
Nechám vestu v dodávce.
O ROK DŘÍVE
Nevezmu si Alejandra, tati.
Holky, necháte nás chvíli o samotě?
Tak koho?
Nikoho.
Chci něco jiného.
Navíc v Guadalajaře nechci žít.
Jedu do Mexiko City.
Víš, co mě ta svatba stála? Musel jsem prodat...
Vím, že jsem mizerná investice.
Ne, nevytrhávej věci z kontextu.
Nikdo tě nenutil vzít si Alejandra.
-Ještě to můžeme napravit. -Nechci nic napravovat.
Nechci, abys pro mě něco dělal. Nic nechci.
Už sis odbyla svoje divadýlko.
Nech si udělat vlasy a já promluvím s Alejandrem a jeho rodinou.
Vysvětlím to zpoždění a uvidím, co mě napadne.
KAŽDÁ MINUTA DRAHÁ
YNEKOLOGICKO-PORODNICKÉ ODDĚLENÍ
Je to nebezpečné. Sami to nezvládneme.
Musíme počkat na pomoc.
Má potřebu to dělat.
Tak ji nech.
„Nech ji“?
Pomoz jí.
Pro všechny tam dole jsme jediná naděje.
Myslím, že bude nejlepší počkat na úřady.
Na úřady?
Nic o nich nevíme. Může to trvat hodiny.
Víme jen to, že pod sutinami
jsou naši pacienti, kolegové, přátelé, rodina.
Budeme tu jen tak stát a nic neuděláme?
Každý den chodíme do nemocnice pomáhat lidem.
A dnes zachráníme naše bratry a sestry!
Nesmíme ztrácet čas! Jdeme!
Slyší mě někdo?
Potřebujeme pomoc, prosím.
Moje kolegyně jsou tam uvězněné. Budova padá, prosím.
Ano, jdeme.
ULICE HISTORICKÉHO CENTRA CAMILA
Jsou tam zamčené.
Už jdeme.
-Jdeme. -Hele, to jsou oni.
-Dostaňte nás odsud. -Jsou zamčené.
-Neuvěřitelné -Prosím, pomozte nám!
-Umřeme tady! -Už jdeme!
Parchanti.
Jdeme pro vás. Vydržte.
-Prosím. -Jsme zraněné, prosím.
Proč vynášíte látky?
Musíme pomoct těm uvězněným ženám.
-Hleďte si svého. -Neodjíždějte. Je to vaše zodpovědnost.
Nenechávejte je tu samotné!
Neodjíždějte!
Pomoc!
-Tady. -Kolik vás je?
-Asi 12. -Nahoře je jich víc.
Jsou to matky.
Pomozte nám.
-Potřebujeme pomoc. -Jste v pořádku?
-Pomozte nám, prosím. -Potřebujeme pomoc.
Ano, musíme je dostat ven.
Pojďte sem, pomozte mi.
Vytáhneme je. Musíme je dostat ven. Pojďte.
Pomozte nám, prosím.
-Pozor, padá střecha. -Pozor!
-Je to nebezpečné. -Opatrně.
Vyměnila jsem si směnu s kamarádkou.
Jak jsi to mohla vědět? Není to tvá chyba.
Ne, ale musím dát vědět Josému.
Josému? Kdo je José?
Kamarád. Ten z kavárny.
Chave.
Musíme snést sutiny a potřebujeme lidský řetěz.
Můžete to zorganizovat, prosím?
Kam jdete?
Jdu hledat Josého.
Musím mu říct o Hilditě. Je tam uvězněná.
Neviděl jste ho?
Pojďte sem.
Sedněte si.
José...
Viděl jsem to. Celé jsem to viděl.
Je mrtvý.
Nesmíme ztrácet koncentraci.
Musíme pokračovat a myslet na ty, kteří jsou tam naživu.
Chave.
Musíme pokračovat.
Musíme.
Ano, doktore.
Zůstaňte v klidu. Dostaneme vás ven.
Jsou zamčené.
Jak to myslíte?
Jsou zamčené... Na visací zámek.
Nebojte, dostaneme vás ven.
-Potřebujeme nářadí. -Hever.
-Ale my nemáme auto. -Nějaké najděte.
Dobře.
-Umí dobře krást auta. -Něco najde.
Hned se vrátí s nářadím na otevření mříže.
Dostaneme vás odsud. Zůstaňte v klidu.
Pospěšte si. Všechno to na nás spadne.
Chamtivci.
Spousta kolegyň je mrtvá.
Zacházejí s námi jako s otroky. Drží nás tu zamčené.
Chcete učinit prohlášení?
Myslím, že je důležité, aby se o tom vědělo.
Ano. Můžu říct své jméno?
Obleč si šaty a přestaň se vztekat.
Proč teď, Camilo? Co řekneme hostům?
Nic jim neřekneme.
Obleče si ty šaty a vdá se.
Marníš život.
S penězi, které má Alejandro.
Marnit život by znamenalo skončit jako ty.
O čem to mluvíš?
Chci bojovat za to, co chci.
Nechci být dojnice,
co žije z manželových peněz.
Takhle se sestrou nemluv.
Je nohama na zemi. A neničí pověst naší rodiny.
Je jedno, jak moc mě poučuješ, názor nezměním.
Nevdám se. Mám jiné plány.
A to jaké?
Budu točit v televizi.
-Chceš být herečka? -Ne.
Chci být novinářka.
Jmenuji se Leticia Vázquez Ureñová.
Pracuji v této dílně 15 let
a celé to na nás spadlo.
Naštěstí nás to nerozdrtilo,
ale hodně kolegyň ano,
v ostatních patrech.
Mluvte o vedení.
Vedení.
-No... -Jsou to dva bratři.
Přijeli hned po otřesech.
Poslali své muže pro stroje, ale neobtěžovali se nás pustit ven.
Viděla jste je tam dole, slečno.
Vždycky nás zamknou, abychom neodešly dřív.
Zamčené jako zvířata v klecích.
-Je tady. -Zatraceně dobrá práce.
Věděl jsem, že to zvládneš.
Jdeme na to.
-To auto jsi neviděl. -Rychle.
Honem.
Tady.
A je to. Výborně.
Ještě.
POBLÍŽ TALETLOLCA GABRIELA
Jste v pořádku?
-Co se děje? -Omdlela jste, paní.
-Jste v pořádku? -Ano.
Musím jít. Moje děti.
-Ale jste v pořádku? -Jsem.
Opatrně.
-Počkejte, jste v pořádku? -Ano.
-Dobrý? -Jsem v pořádku.
Funguj, prosím.
Bože, prosím, ať jsou mé děti v pořádku.
Prosím, Bože, prosím. Ochraňuj je.
Kde mám děti?
BUDOVA NUEVO LEON, TLATELOLCO BETO
Tati?
Lucío?
Ozvěte se někdo.
Haló, slyšíte mě?
Kdo je tam?
Já, Javi.
Ahoj, Javi. Já jsem Beto.
Zdravím.
Kolik ti je?
Osm.
Dobře, jdu za tebou.
Jsi sám?
Jsem s mámou v koupelně, ale...
Nehýbe se.
A tvůj táta?
Je v Texasu.
Žije tam.
Neboj, jsem tady.
Vidíš mě?
Ano.
Povídej si se mnou. Máš rád fotbal?
Jo.
Jsem fanoušek Chivasů. A ty?
Já taky.
Ale táta fandí Pumám, protože tam hrál Hugo Sánchez.
A tví rodiče?
Kde jsou?
Nevím, kde je táta.
Máma šla do práce.
Táta nešel do práce?
Ne, nemá práci. Dostal padáka.
Proč ho vyhodili?
Nevím.
Máma říká, že je to proto, že nedržel jazyk za zuby.
Neboj. Všechno bude v pořádku.
-Dosáhneš na mě? -Ano.
Jo. Tady.
Je to dobrý.
-Všechno bude v pořádku. -Pozor na hlavu.
-Nezraňte se. -Dobře.
-Kolik vás zbývá? -Nahoře jsou další.
Dostaneme je ven.
No tak, běž.
Člověče, tohle spadne. Jak se to jmenuje?
Uvidíme, co najdeme. Podívej se tamhle.
A Rosa?
Kde je Rosa?
Blanca? Kde je Blanca?
-Erika? -Kdo chybí?
-Alicia. -Kdo je Alicia?
Ta žena na schodech.
-Jdu pro ni. -Slečno, opatrně.
Je to tady!
Dobře. Pojďte mi pomoct. Pomozte mi s tím, jo?
Dobře, pomůžu.
-Zatáhneme. -Jdeme na to.
Raz, dva, tři.
-Jste v pořádku? -Ano.
-Určitě? -Pomozte nám. Pojďte sem, prosím.
Rychle.
-Zvedneme to. Můžeme? -Dobře.
Raz, dva, tři.
Opatrně.
-Dobře, vejdu se sem. -Cože? Ne.
Ne, doktore, to není dobrý nápad.
Dobře, ale aspoň se přivažte.
Doktore.
Pomoc!
Toňo? Kde jste?
Kde jste?
Tady.
Kdo má miminka?
Já mám jedno.
Je naživu a v pořádku.
Už jdu.
Kde jsi?
Tady.
Toño?
-Hildo? -Ano.
Toňo?
-Tady. -Kdo je to? Toňa?
-To jsem já. -Rosarie?
-Ano. -Tady Toña.
Toño.
-Kde jsi? -Toño?
Tady jsem.
Toño?
Jsme u inkubátorů.
Podej mi dítě, ať se můžeš podívat, jestli ještě fungují ty lampy.
Co se děje? Co tě bolí?
Podíváme se.
Co tu máme za děti?
Mám tu Ricarda.
Určitě máte Claru Sanchezovou.
Myslím, že Clara je tahle.
Je tam někdo?
Slyší mě někdo?
Jdu dovnitř.
Hej.
Raz, dva, tři.
Panebože.
To je Ricardův otec.
Uklidni se.
Potřebujeme manuální respirátor. Jinak dítě zemře.
-Ukaž. -Tady máš.
-Opatrně. -Díky.
Jsou tu jen sutiny.
-Všechno v pořádku? -Pryč.
Alicio.
-Co se děje? -Je hluchá.
Je to zatarasené. Musíme jít kolem.
-Dobře. -Jo.
A je to. Je to uvolněné.
-Tady máte. -Opatrně.
Je tam vidět, tudy.
Dobrě.
-Doktore. -Ano?
Žijete sám?
-Ano. -Ano.
Já taky.
Tak.
-Hele. -Tady máte.
Hodně mi připomínáte tátu.
Nevím, stejná statečnost.
Vaši rodiče bydlí ve Federálním distriktu?
-Ano. -Proč za nimi nejdete?
Slyšel jsem, že se v jejich oblasti nic nezhroutilo. Takže...
Snad jsou v pořádku.
Kromě toho nevím, jestli mě chtějí vidět.
Jestli mě někdo slyší, ozvěte se!
Slyší mě někdo?
To je asi doktor Ángel.
-Tady, pane doktore! -Jsme tady!
Jsme tady, doktore!
-Pomoc! -Slyším je.
-Pomozte nám! -Dostaňte nás odsud!
Jdeme pro vás!
-Poslouchejte! -Doktore!
-Oblečte ho do toho. -Doktore Ángeli!
-Doktore! -Ruku.
Je tu cítit plyn.
Smrdí to tak.
Únik plynu!
Hildo, rychle, jestli můžeš! Únik plynu!
Hildo, bouchala jsi do plynového potrubí.
Nic necítím.
Bůhví, kdy to začalo.
-Dobře, najdu jiné místo. -Dejte mi je.
-Ztratíme vědomí. -Nevíme, jestli ten únik je tady.
Tak proč se ti chvěje hlas?
Únik plynu.
-Co se děje? -Únik plynu. Típněte cigarety.
-Co se děje, doktore? -Cítím plyn.
Kde? Nic necítím.
-Už jdou. -Šéfové.
Nechali jste je zamčené.
Vzali jste jen látky.
Viděli jsme, jak odváží látky,
ale dělnice jste nechali zamčené.
Co k tomu řeknete?
Běž dovnitř, promluvím s ní.
Ano, měli jsme velké štěstí
že jsme zachránili většinu suroviny.
A proč necháváte zaměstnankyně celý den zamčené?
Našli jsme je vyděšené k smrti.
-Ale přišli jsme je zachránit. -Odvezli jen látky.
Nechali jste je celý den uvězněné jako otroky za zamčenou mříží.
Bylo vám jedno, co se s nimi stane, například při zemětřesení.
Jen jsme hledali nástroj k otevření dveří.
Kde je trezor?
Lety, kdo vzal ten trezor?
Jak to mám vědět, pane Elíasi? Možná se přesunul kvůli zemětřesení.
Nikdo nepůjde domů, dokud se neobjeví trezor.
Prohledejte mě.
-Není sama. -Tohle je soukromé.
Tohle je veřejná ulice.
-Kolik chcete za tu nahrávku? -Není na prodej.
Řekněte mi částku a vypadněte.
Vy mi řekněte, kolik je tam ještě uvězněných žen.
Kolik jich je kvůli vám mrtvých.
-Nechte ji! -Dost. Půjdeme.
-Uvidíme se jindy. -Zbabělci.
Byly zamčené.
Musíme ji dostat do nemocnice.
Vidíme tvář ignorance a zneužívání.
Dnes, 19. září 1985, zažíváme nejhorší tragédii.
Musíme ji odvézt.
Moje kamarádka Hortensia taky potřebuje péči.
Vezmu ji do všeobecné nemocnice.
My tu zůstaneme, abychom zachránili ostatní.
Zůstanu s nimi.
-Ano. -Díky.
Co budeme dělat?
Hledám únik. Nic necítím.
Třeští mi hlava.
Udusíme se.
-Takhle začíná otrava metanem. -Nikdo se neudusí.
Hlavně zkusíme zůstat v klidu, Toño.
Rosarie, najdi místo, kam se přesunout, pokud to půjde.
Pořezala jsem se.
-Jsi v pořádku? -Jo.
-Můžu pomoct? -To je dobré.
Podávám ti první.
Další.
Dobře.
Toño.
Toño, co děláš? Pojď sem.
Ne, tři se tam nevejdeme.
Vejdeš se. Přesunu se. Pojď sem.
Děti potřebují prostor.
Zůstaň tam.
Až to vybouchne, bude jedno, kde jsme.
-Odsud vás slyším. -Prosím tě, přestaň mluvit nesmysly.
Paní doktorko.
Hledám vnučku.
Přišla se léčit.
Má dlouhé vlasy, velmi mladá a hezká.
Neviděla jste ji?
Promiňte, neviděla.
Kde je gynekologie?
Všechno v pořádku.
Je velmi mladá.
Ano, nikdo nepřijel.
Ani žádný policista, sanitka, nic?
Ne. Přijelo hlídkové auto a nic neudělali.
Nevěděli, co dělat.
Ale vždyť je to jejich práce.
Nevím.
Chave, co se děje?
Nic, jen že doktor Ángel šel znovu kopat tunel.
Zkuste mu jít nahoru pomoct.
Ano, díky.
Jaký tunel?
Brzo ráno mi volala vnučka.
Spala jsem.
-Nejsem blázen. -To nejste.
A říkala: „Babi, mám kontrakce.
„Jedu do nemocnice.“
Kdo je vaše vnučka?
Katia Martínezová.
Dnes ráno jsem ji vyšetřoval.
Ale byl to falešný poplach. Poslali jsme ji domů.
To je úleva, pane doktore.
A těhotenství je v pořádku, že?
Je naživu, je v pořádku. A není tady.
Běžte radši domů. Už tam musí být.
-Děkuji, pane doktore. -Ano.
Pojďte se mnou.
-Doktor Ángel Zambrano? -Ano.
Jsem novinářka Camila Toledová.
Dokumentuji tuto tragédii, dokud se neobnoví televizní vysílání.
Vedete tady záchranné práce?
Můžu s vámi udělat rozhovor?
Ne, teď se to nehodí. Odstraňujeme hodně sutin. Později.
Ano, omlouvám se.
Můžu nějak pomoct?
-Paní. -Pane doktore.
-Kde bydlí vnučka? -V Tlatelolcu.
V budově Nuevo León.
-Můžete... -Ano, můžu ji odvézt. Mám auto.
-Skvělé. Díky. -Díky, pane doktore.
-Doktore. -Ano?
-Chci s vámi něco probrat. -O co jde?
Pepín chce, abych s ním jela do Kentucky.
Nezůstáváte tady?
Ano, chci zůstat,
ale v USA bude mít Josefa víc příležitostí.
Pepín bude pracovat. Nemůžu je nechat samotné.
-Odjíždíte teď hned? -Ne, hned ne.
-Za dva týdny, nebo až bude po všem... -Dva týdny?
Tohle bude trvat měsíce a jste tu potřeba.
-Nevím, co dělat. -Promluvíme si jindy.
Musím jít dovnitř.
Ano, máte pravdu.
Slyšíte mě?
-Jste tam? -Ano, doktore!
Tady plyn neuniká.
Vidíš? Říkala jsem ti to.
Ano, Hildo, ale ať už nikdo nebouchá do žádných trubek, jasné?
Myslíš, že se na mistrovství dostaneme do finále?
Jistě. S Hugo Sánchezem, Hermosillem a Dědou
to určitě zvládneme.
Aspoň do semifinále se dostaneme.
Táta mi slíbil, že se budeme dívat na finále...
Jo, a je super, že přijede tvůj táta.
Už jsi koupil lístky?
Javi? Javi.
Proto si pro tebe přijde.
Jak bychom jinak viděli Maradonu?
Radši bych viděl Brazílii.
Garecu mám nejradši.
A co tvůj táta?
Nevezme tě na zápas?
Ano, říkal, že pojedeme na Aztécký stadion koukat na Mexiko.
I Lucía tam chce a to nemá ráda fotbal.
Kdo je Lucía?
Moje sestra.
A tvoje máma fotbal ráda nemá?
Moc ne. Má radši basketbal.
Hrávala ho.
Další kolaps.
Myslím, že naši rodiče by si rozuměli.
Až se odsud dostaneme, budeme je muset seznámit.
Mohli by se kamarádit jako my.
Jo, seznámíme je.
Můžou nás vzít na zápas Chivasů s Pumama.
Radši na finále mistrovství světa, aby Mexiko vyhrálo na Aztéce.
Dobře mě poslouchejte.
Je tam víc než 100 novorozenců.
Zkuste navázat kontakt.
Dostaneme vás ven.
O 11 MĚSÍCŮ DŘÍVE
Jsem rád, když je to tu krásné a čisté.
Přijde celá rodina a užívá si to tu o víkendech,
kdy sem do parku chodí většina lidí.
Nějaká doporučení pro veřejnost?
Ano, všichni řádně odklízejme odpadky,
abychom si mohli užívat takovýhle pěkný a čistý park.
-Díky. Jak se jmenujete? -Ernesto González.
Fajn.
Zpravodajství pro vás všechny od Jesúse Sáncheze.
-Hotovo. Moc děkuju. -Děkuju.
Jste novinář?
-Ano, co potřebujete? -Pro kterou mediální síť pracujete?
Pro tu, co mě najme.
Naučíte mě, jak to používat?
Na co chcete používat kameru?
No tak, zaplatím vám.
Jste z Jalisca?
Ano. Vy taky?
Ano. Ze které části?
Ze Zapopanu.
-Odkud jste vy? -Z Tonalá.
Tak naučíte mě to?
Co budete dělat, když upustíte kameru?
Zvednu ji.
Co když se rozbije?
-Koupím vám lepší. -To doufám, když už jste ze Zapopanu.
Fajn. Jak se jmenujete?
Camila Toledová. A vy?
Jesús Sánchez. Pro kamarády Chuj.
Tak mi pomoz.
Co mám dělat?
Dej tam baterku.
Dej to tam.
Učíš se rychle, holka.
-Je to děvče. Zná ji někdo? -Ano, to je moje dceruška. Zlatíčko.
Je 9:00 ráno a vidíme další zhroucenou budovu.
Neumím si představit, kolik lidí je uvězněno pod sutinami.
Nevidím žádné sanitky ani policii,
žádné hasiče, nikoho.
Ale máme jeden druhého.
Mexičané si umějí pomáhat.
Trpělivost! Jsme už hodně blízko!
Nevím, jak to uděláme, ale...
zvládneme to.
Společně tuto tragédii překonáme.
Překlad titulků: Klára Lancová