EGY ÓRÁVAL A FÖLDRENGÉS UTÁN
Amit most látunk, az egy órával ezelőtt még...
Pontosan. Így fogom kezdeni.
Amit most látunk, az...
Színészkedsz. Nem hihető.
Ezért akartad, hogy maradjak?
Ez a riport be fogja járni az egész világot, Chuy.
Tisztában vagy vele, hogy mit fogunk elérni?
Nem, én elmegyek. Átadom neked a kamerát és a furgont.
Ez most nem számít. Mennem kell.
Várj! Nyugi!
Még egy felvétel, aztán mehetsz, ahogy megegyeztünk.
Majd én keresek valakit, aki leadja.
Meg fogják venni tőlünk. Hidd el, nagy siker lesz!
Basszus, hallod te magad?
A hírnevet hajszolod, ahelyett, hogy segítenél.
-Ahelyett, hogy helyesen cselekednél. -Most ez a helyes.
Nem. Tartsd meg a felvételt, ami be fogja járni a világot!
Már nem ugyanarra van szükségünk. Én elmegyek.
Ez amatőr viselkedés, Chuy.
Bocs, de engem szeret a családom.
A kocsiban hagyom a mellényt.
EGY ÉVVEL KORÁBBAN
Nem megyek hozzá Alejandróhoz.
Lányok, magunkra hagynátok egy percre?
Akkor kihez?
Senkihez.
Én valami mást akarok.
Nem is akarok Guadalajarában élni.
Mexikóvárosba megyek.
Tudod, mennyibe került nekem ez az esküvő?
Tudom, hogy pocsék befektetés vagyok.
Ne forgasd ki a szavait!
Senki sem kényszerített a házasságra.
-Még rendbe hozhatjuk. -Semmit sem kell rendbe hozni.
Ne tegyél értem semmit!
Ha vége a kis előadásodnak,
elkészítik a frizurádat, én pedig beszélek Alejandróval és a családjával.
Megmagyarázom a késés okát. Kitalálok valamit.
MINDEN PERC SZÁMÍT
SZÜLÉSZET-NŐGYÓGYÁSZAT
Chave, ez veszélyes. Nem csinálhatjuk egyedül.
Meg kell várnunk a segítséget.
Ezt kell tennie.
Hagyja!
„Hagyja”?
Inkább segítsen!
Mi vagyunk a bent rekedtek egyetlen reménye.
Szerintem jobb, ha megvárjuk a hatóságokat.
A hatóságokat?
Semmit sem tudunk róluk. Órákba telhet, mire ideérnek!
Csak annyit tudunk, hogy a törmelék alatt vannak
a pácienseink, a munkatársaink, a barátaink és a családunk.
És mi csak állunk itt tétlenül?
Azért jövünk be mindennap ebbe a kórházba, hogy segítsünk az embereknek.
És ma megmentjük a fivéreinket és a nővéreinket!
Minden perc számít! Gyerünk!
Hall engem valaki?
Segítségre van szükségünk. Kérem!
A munkatársaim bent rekedtek. Összedől az épület. Kérem!
Jó, menjünk!
A TÖRTÉNELMI BELVÁROS UTCÁI - CAMILA
Bezárták őket.
Jövünk.
-Menjünk! -Nézze, ők azok!
-Miért vannak ott? -Bezárták őket.
-Hihetetlen! -Segítsenek, kérem!
-Meghalunk idebent! -Megyünk!
Rohadékok!
Jövünk! Tartsatok ki!
-Kérem! -Sérültek is vannak.
Miért hordják ki a szövetet?
Segítenünk kell a bent rekedt nőknek.
-Törődjön a maga dolgával! -Ne menjenek el! Ez a maguk felelőssége.
Kérem, ne hagyják itt őket!
Ne menjenek el!
Segítség!
-Itt vagyunk. -Hányan vannak?
-Tizenketten. -Még feljebb is vannak.
Anyák.
Segítsenek!
-Segítség kell. -Jól van?
-Segítsen, kérem! -Segítségre van szükségünk.
Hé! Ki kell hoznunk őket.
Maguk! Jöjjenek ide! Segítsenek!
Hozzuk ki őket! Segítenünk kell nekik. Menjünk!
Bent rekedtek. Segítsenek!
-Vigyázzanak! Omladozik a tető. -Vigyázz!
-Veszélyes. -Óvatosan!
Műszakot cseréltem a barátnőmmel.
Honnan tudhatta volna? Ez nem a maga hibája.
Nem, de el kell mondanom Josénak.
Josénak? Ki az a José?
Egy barátom. Övé az étkezde.
Chave!
El kell hordanunk a törmeléket onnan fentről. Élőláncot kell alkotnunk.
Meg tudná szervezni?
Hová megy?
Megkeresem Josét.
Szólnom kell neki Hilditáról. Bent rekedt.
Látta valahol?
Jöjjön!
Üljön le!
José...
Láttam. Az egészet.
Meghalt.
Nem veszíthetjük szem elől a célt.
Folytatnunk kell. Azokra kell gondolnunk, akik odabent vannak, és élnek.
Chave!
Folytatnunk kell.
Igen, doktor úr.
Nyugalom! Kihozzuk magukat.
Bezárták őket.
Hogy érti, hogy bezárták?
Bezárták őket... Hogy is hívják? Egy lakattal.
Ne aggódjanak, kiszabadítjuk magukat!
-Szerszámok kellenek. -Egy emelő.
-De nincs kocsink. -Keressetek egyet!
Oké.
Ért a kocsilopáshoz. Találni fog egyet.
Rögtön jönnek a szerszámmal, és kinyitják a kaput.
Mindannyiukat kihozzuk innen. Nyugalom!
Kérem, siessenek! Ránk omlik az épület.
Kapzsi gazemberek!
Sok munkatársunk halott.
Rabszolgákként bánnak velünk. Bezárva tartanak.
Szeretnének nyilatkozni?
Fontos, hogy az emberek megtudják.
Igen. Megmondhatom a nevemet?
Vedd fel a ruhádat! Elég a hisztiből!
Miért most, Camila? Mégis mit fogunk mondani a vendégeknek?
Nem mondunk nekik semmit.
Felveszi azt a ruhát, és férjhez megy.
Eldobod az életedet.
Alejandro gazdag.
Akkor dobnám el az életemet, ha azt tenném, amit te.
Miről beszélsz?
Harcolni akarok az álmaimért.
Nem akarom fejőstehénként végezni,
aki a férje pénzéből él.
Ne beszélj így a testvéreddel!
Ő két lábbal áll a földön, és nem szennyezi be a nevünket.
A végtelenségig papolhatsz nekem, akkor sem gondolom meg magam.
Nem megyek férjhez. Más terveim vannak.
Mégis miféle tervek?
A tévénél fogok dolgozni.
-Színésznő akarsz lenni? -Nem.
Híradós.
A nevem Leticia Vázquez Ureña.
Tizenöt éve dolgozom ebben a műhelyben,
ami most ránk omlott.
Szerencsére nem esett bajunk,
de sok munkatársunknak igen.
Odafent vannak a többi emeleten.
Beszélj a főnökökről!
A főnökök.
-Nos... -Egy testvérpár.
Rögtön a rengés után megjelentek.
Beküldték az embereiket a gépekért, de minket nem engedtek ki.
Maga is látta őket, kisasszony.
Mindig bezárnak minket, hogy ne tudjunk korábban hazamenni.
Mint az állatokat a ketrecbe.
-Itt van. -Szép volt, Comosama!
Tudtam, hogy megoldod.
Lássuk!
-Nem láttad a kocsit, haver! -Siessenek!
Gyerünk!
Jól van.
Ez az! Szép munka!
Még!
TLATELOLCO KÖZELÉBEN GABRIELA
Jól van?
-Mi történt? -Elájult, asszonyom.
-Jól van? -Igen.
Mennem kell. A gyerekeim...
-Óvatosan! Jól van? -Igen.
Óvatosan!
-Várjon! Jól van? -Igen, jól vagyok.
-Minden rendben? -Igen.
Kérlek, működj!
Istenem, add, hogy jól legyenek a gyerekeim!
Kérlek, istenem! Könyörgök, védd meg őket!
Hol vannak a gyerekeim?
NUEVO LEÓN ÉPÜLET, TLATELOLCO BETO
Apa!
Lucía!
Válaszoljatok!
Hahó! Hallasz engem?
Ki van ott?
Én, Javi.
Szia, Javi! Beto vagyok.
Szia!
Hány éves vagy?
Nyolc.
Oké. Odamegyek hozzád.
Egyedül vagy?
Az anyukámmal vagyok a fürdőben, de...
Nem mozdul.
És az apukád?
Texasban van.
Ott él.
Ne aggódj, itt vagyok.
Látsz engem?
Igen.
Beszélj hozzám! Szereted a focit?
Igen.
Nekem a Chivas a kedvenc csapatom. És neked?
Nekem is.
De apa a Pumasnak szurkol, mert Hugo Sánchez ott játszott.
És a te szüleid?
Hol vannak?
Nem tudom, apa hol van.
Anya elment dolgozni.
Az apukád nem ment dolgozni?
Nem. Nincs munkája. Kirúgták.
Miért rúgták ki?
Nem tudom.
Anya szerint azért, mert képtelen volt befogni a száját.
Ne aggódj! Minden rendben lesz.
-Elérsz engem? -Igen.
Igen.
Semmi baj.
-Minden rendben lesz. -Vigyázz a fejedre!
-Nehogy beüsd! -Jó.
-Hányan vannak még? -Többen feljebb rekedtek.
Kihozzuk őket.
Gyerünk, haver! Befelé!
Össze fog omlani... Hogy is hívják? Az épület.
Lássuk, mit találunk! Te arra menj! Gyerünk!
És Rosa?
Hol van Rosa?
Blanca! Hol van Blanca?
-Erika! -Ki hiányzik?
-Alicia hiányzik. -Ki az az Alicia?
A nő a lépcsőn.
-Tudom, melyik. Visszamegyek érte. -Kisasszony!
Itt van.
Jól van. Jöjjön, segítsen! Emeljük ezt fel, jó?
Rendben, segítek.
-Húzzuk! -Gyerünk!
Egy, kettő, három.
-Jól van? -Igen.
-Biztos benne? -Segítsenek! Maguk ketten.
Gyerünk!
-Felemeljük. Mehet? -Rendben. Gyerünk!
Egy, kettő, három.
Védjék magukat!
-Jó. Beférek oda. -Mi? Ne!
Ne, doktor úr! Ez nem jó ötlet.
Legalább kösse ki magát!
Doktor úr!
Segítség!
Toña? Hol vagy?
Hol vagy?
Itt.
Kinél vannak a babák?
Nálam van egy.
Él. Jól van.
Jövök.
Hol vagy?
Itt.
Toña?
-Hilda? -Igen.
Toña?
-Itt vagyok. -Ki az? Toña?
-Főnök! -Rosario?
-Igen, Rosario. -Toña itt van.
-Toña! -Toña!
-Hol vagy? -Toña!
Itt vagyok.
Toña!
Az inkubátorok közelében vagyunk.
Jó. Add ide a babát, és nézd meg, működnek-e a lámpák!
Mi a baj? Rosario, mi fáj?
Lássuk!
Melyik babák azok?
Nálam van Ricardo.
Biztos vagyok benne, hogy nálad Clara Sanchez van.
Azt hiszem, ő Clara.
Van ott valaki?
Hall engem valaki?
Bemegyek.
Hé!
Egy, kettő, három.
Szent isten!
Ez Ricardito apja.
Nyugodj meg!
Kell egy kézi lélegeztető, különben meghal a baba.
-Körülnézek. -Tessék!
-Nézz körül, de óvatosan! -Köszönöm.
Minden tele van törmelékkel.
-Jól vagytok? Minden rendben? -Kifelé!
Alicia!
-Mi történik? -Siket.
A törmelék elzárja az utat. Meg kell kerülnünk.
-Jól van. -Lássuk! Igen.
Ez itt laza.
-Tessék! -Csak óvatosan!
Átlátni rajta. Arra.
Jó.
-Doktor úr! -Igen?
Maga egyedül él?
-Igen. -Igen.
Én is.
Ez az!
-Lássuk! -Tessék!
Nagyon emlékeztet az apámra.
Nem is tudom, ugyanolyan bátor.
A fővárosban élnek a szülei?
-Igen. -Miért nem megy el hozzájuk?
Úgy hallottam, hogy semmi sem dőlt össze a környékükön. Szóval...
gondolom, jól vannak.
És egyébként sem tudom, hogy akarnak-e látni.
Ha hall engem, csapjon zajt!
Hall engem valaki?
Azt hiszem, ez dr. Ángel.
-Itt vagyunk, doktor úr! -Itt vagyunk!
Itt vagyunk, doktor úr!
-Segítség! -Hallom őket.
-Segítsen! -Vigyen ki minket innen!
Magukért megyünk.
-Hé! -Doktor úr!
-Tedd ezt a babára! -Dr. Ángel!
-Doktor úr! -A keze!
Gázszagot érzek.
Gázszag van.
Gázszivárgás!
Hilda, menjen odébb, ha tud! Szivárog a gáz.
Hilda, a gázcsövet ütötted.
Én nem érzek semmit.
Ki tudja, mikor kezdődött.
-Jó, keresek másik helyet. -Kérem őket.
-Eszméletlenül semmi hasznunk. -Nem tudjuk, hogy itt szivárog-e.
Akkor miért remeg a hangod?
Gázszivárgás.
-Mi a baj? -Gázszivárgás. Oltsák el a cigarettát!
-Mi az, doktor? -Gázszagot érzek.
Hol? Én nem érzek semmit.
-Itt jönnek. -A főnökök.
Bezárva hagyták őket.
Csak a szöveteket vitték el.
Láttuk, ahogy elvitték őket,
de a munkásaikat bezárva hagyták.
Mondanának valamit erről?
Te menj be, én beszélek vele.
Igen, szerencsénk volt,
hogy meg tudtuk menteni a nyersanyag nagy részét.
És miért hagyták bezárva az alkalmazottaikat egész nap?
Halálra voltak rémülve.
-Értük jöttünk. -Elvitték a szövetet.
Egész napra a bezárt kapu mögött rekedtek, mintha rabszolgák lennének.
Nem érdekelte önöket, hogy mi történhet. Például egy földrengés.
Csak szerszámot kerestünk, hogy kinyissuk az ajtót.
Hol van a széf?
Lety! Ki vitte el a széfet?
Honnan tudjam, Elías úr? Talán a földrengés mozdította el.
Senki sem megy haza, amíg meg nem lesz a széf.
Motozzon meg!
-Nincs egyedül. -Ez magánügy.
A nyílt utcán vagyunk.
-Mennyit kér a felvételért? -Ez megfizethetetlen.
Mondjon egy számot, aztán tűnjön el!
Maga mondja meg, hány nő van még mindig odabent!
Mondja meg, hányan haltak meg maga miatt!
-Hé, hagyja békén! -Elég! Jobb, ha megyünk.
-Még találkozunk. -Gyávák!
Be voltak zárva.
Kórházba kell vinnünk.
A hanyagság és bántalmazás arcát láthatjuk.
A legszörnyűbb tragédiát éljük át ma, 1985. szeptember 19-én.
El kell vinnünk.
Asszonyom, nézze, Hortensiának is segítségre van szüksége.
Elviszem a közkórházba.
Mi maradunk, és kihozzuk a többieket.
Én velük maradok.
-Jó. Viselje gondjukat! -Köszönjük.
Mit csinálsz, Rosario?
Keresem, hol szivárog. Nem érzem.
De lüktet a fejem.
Meg fogunk fulladni.
-Így kezdődik a metánmérgezés. -Senki sem fog megfulladni.
Nyugodtnak kell maradnunk, Toña.
Rosario, ha tudsz, keress másik helyet!
Megvágtam magam.
-Jól vagy? -Igen.
-Segítsek? -Jól vagyok.
Tessék! Adom az elsőt.
A másik.
Jól van.
Toña!
Toñita, mit csinálsz? Gyere ide!
Nem. Hárman nem férünk el ott.
Ideférsz. Odébb megyek.
A babáknak hely kell.
Maradjatok ott!
Egyébként is, ha felrobban, teljesen mindegy, hogy hol vagyunk.
-Innen is hallak benneteket. -Toña, ne beszélj marhaságokat!
Doktornő!
Az unokámat keresem.
Kezelésre jött.
Hosszú haja van, nagyon fiatal és szép.
Nem látta?
Sajnálom, asszonyom, de nem.
Hol van a nőgyógyászat?
Már tiszta.
Nagyon fiatal.
Tartsa rajta! Jó. Senki sem jött.
Se egy rendőr, se egy mentő, semmi?
Nem. Vagyis egy járőrkocsi igen, de semmit sem csináltak.
Nem tudták, mit tegyenek.
De miért, ha ez a munkájuk?
Nem tudom.
Chave, mi a baj?
Semmi. Dr. Ángel megint bement alagutat ásni.
Ha tud, menjen fel, és segítsen neki!
Rendben. Köszönöm.
Milyen alagutat?
Az unokám kora reggel felhívott.
Még aludtam.
-Nem vagyok őrült. -Persze hogy nem az.
Azt mondta: „Nagyi, összehúzódásaim vannak.
„Bemegyek a kórházba.”
Asszonyom, ki az unokája?
Katia Martínez, doktor úr.
Én vizsgáltam meg kora reggel.
De vaklárma volt. Hazaküldtük.
Micsoda megkönnyebbülés!
És minden rendben van a terhességgel, ugye?
Él és virul. És nincs itt.
Jobb, ha hazamegy. Biztosan ott van.
-Köszönöm, doktor úr. -Nincs mit.
Jöjjön velem!
-Dr. Ángel Zambrano? -Igen.
Camila Toledo vagyok, újságíró.
Dokumentálom ezt a tragédiát, amíg helyre nem áll a tévéadás.
Jól értem, hogy ön vezeti itt a mentést?
Meginterjúvolhatom?
Most nem alkalmas. Épp a törmeléket távolítjuk el. Talán majd később.
Persze. Elnézést.
Segíthetek valamiben?
-Asszonyom! -Doktor úr!
-Hol lakik az unokája? -Tlatelolcóban.
A Nuevo León épületben.
-Megtenné... -Igen, elvihetem. Van egy furgonom.
-Tökéletes. Köszönöm. -Köszönöm, doktor úr.
-Doktor úr! -Igen?
-El kell mondanom valamit. -Mi az?
Pepín azt akarja, hogy vele menjek Kentuckyba.
Nem úgy volt, hogy marad?
Igen, én maradni akarok,
de Josefának több lehetősége lesz az Államokban.
Pepín dolgozni fog. Nem hagyhatom őket magukra.
-Chave, most rögtön elmegy? -Nem, még nem.
-Két hét múlva, vagy amikor ennek vége... -Két hét?
Ez még hónapokig eltart, és magára itt van szükség.
-Nem tudom, mit tegyek. -Majd megbeszéljük.
Most be kell mennem.
Hogyne, doktor úr. Igaza van.
Hallanak engem?
-Ott vannak? -Igen, doktor úr!
Nem itt szivárog a gáz.
Látod? Én megmondtam.
Igen, Hilda. De nem ütögetjük többet a csöveket, jó?
Szerinted bejutunk a focidöntőbe?
Persze, Hugo Sánchezzel, Hermosillóval és Cruzzal
tuti ott leszünk.
De legalább az elődöntőig eljutunk.
Apa megígérte, hogy megnézzük a döntőt...
Milyen jó, hogy mentek apukáddal!
Már meg is vettétek a jegyeket?
Javi!
Javi, ezért jön érted.
Különben hogyan fogjuk látni Maradonát?
A brazilokat jobban szeretem.
Careca a kedvencem.
És a te apukád?
Ő nem visz el téged egy meccsre?
De. Azt mondta, hogy elmegyünk az Aztecába megnézni Mexikót.
Még Lucía is jönni akar, pedig nem is szereti a focit.
Ki az a Lucía?
A nővérem.
És az anyukád nem szereti a focit?
Nem igazán. A kosárlabdát jobban szereti.
Régen kosarazott.
Még egy összedőlt.
Szerintem a szüleink jól kijönnének egymással.
Miután kijutottunk innen, be kell mutatnunk őket egymásnak.
Barátok lehetnének, mint mi.
Igen, bemutatjuk őket egymásnak.
Elvihetnek minket egy Chivas–Pumas meccsre.
Inkább a vébédöntőre, hogy láthassuk Mexikó győzelmét az Aztecában.
Figyeljenek ide!
Több mint 100 újszülött van odalent.
Próbálják meg elérni őket!
Kihozzuk magukat.
TIZENEGY HÓNAPPAL KORÁBBAN
Szeretem, hogy egy szép, tiszta helyet adhatok az embereknek.
Eljönnek a családjukkal a hétvégén.
Akkor vannak a legtöbben a parkban.
Javasol valamit az embereknek?
Igen, az arra kijelölt helyre dobják a szemetet,
hogy szép és tiszta maradjon a park.
-Köszönjük. Mi a neve? -Ernesto González.
Jól van.
Jesús Sánchez riportját látták.
-Végeztünk. Nagyon köszönöm. -Köszönöm.
Maga újságíró?
-Igen. Miben segíthetek? -Melyik csatornának dolgozik?
Amelyik hagyja.
Megtanítana használni ezt?
Mire akarja használni?
Ugyan már! Fizetek érte.
Maga jaliscói?
Igen. Maga is?
Igen. Pontosan hová valósi?
Zapopanba.
-És maga? -Tonalába.
Szóval megtanít?
Lássuk! Mit csinál, ha leejti a kamerát?
Felveszem.
És ha összetörik?
-Veszek magának egy jobbat. -Egy zapopanitól el is várom.
Legyen! Mi a neve?
Camila Toledo. És magának?
Jesús Sánchez. A barátaimnak Chuy.
Akkor segítsen!
Mit csináljak?
Tegye bele az aksit!
Jól van. Csinálja!
Gyorsan tanul, kislány.
-Egy kislány. Ismeri őt valaki? -Igen, ő a lányom. Kicsim!
Kilenc óra van, és újabb épület dőlt össze.
El sem tudom képzelni, hányan ragadtak a törmelék alatt.
Nem látok egy mentőt, rendőrt
vagy tűzoltót sem. Senkit.
De mi itt vagyunk.
A mexikóiak tudják, hogyan segítsenek egymásnak.
Türelem! Már nagyon közel vagyunk!
Nem tudom, hogy fogjuk csinálni, de...
túljutunk rajta.
Együtt leküzdjük a tragédiát.
A feliratot fordította: Németh Zsófia