NA PAMÁTKU DRAHÉHO PŘÍTELE A REŽISÉRA MOISÉSE ORTÍZE URQUIDIHO
Ještě tu musím zůstat.
O ROK DŘÍVE
Dejte mu k večeři něco lehkého.
Šunkové a sýrové rolky a pošlete ho spát.
A Lucía?
Proč není doma?
Ano, ale ty jsi táta. Teď tam velíš ty.
Gabrielo.
Už musím jít.
Ahoj.
Máme něco nevyřízeného? Nějaké hovory?
Ne, senátore.
-Určitě? -Ano, naprosto.
To je pro tebe.
No tak, otevři to.
Moc se mi líbí.
Je krásná.
Ne tolik jako ty.
-Líbí se ti? -Ano, moc.
Jsme sami, že?
Co myslíš?
KAŽDÁ MINUTA DRAHÁ
TŘI HODINY PO ZEMĚTŘESENÍ
Zdá se, že tu žádné zemětřesení nebylo.
Je to jako život na jiné planetě.
Kde nejsou žádné problémy.
Všichni máme problémy.
Oni jen mají peníze, aby je vyřešili.
To je pravda. Tuhle zemi řídí peníze a vliv.
Nevíte, kolik je hodin?
Myslím, že je po desáté ráno.
A otřes byl asi v sedm, že ano?
V 7:19.
To říkali ve zprávách, když se to dělo.
Kolik je hodin?
VŠEOBECNÁ NEMOCNICE ÁNGEL
Díky.
-Ještě je brzy, aby dorazila pomoc. -Doktore.
Nemáme sunar. Máme jen tohle.
Pořád to nejde. Nedostaneme se dovnitř.
Je to moc úzké a když budeme dál kopat, zhroutí se to.
Možná se tam vejdu. Už jsem tam byla.
Ani nápad. Je to moc nebezpečné.
-Dobře. Tak co uděláme? -Budeme čekat.
Na specialisty s nářadím.
-Mami! -Zlato. Co tady děláš?
Jak je na tom babička?
Dobře, mami. Skoro nic se tam nestalo.
To je dobře.
Sem to stačí.
Díky, že jste mě dovezl.
-Mám na vás počkat? -Ne, to je dobré.
Šéf mi určitě pomůže. Měl byste jet za rodinou.
Moje rodina je v pořádku. Nebojte.
Nezdržím se dlouho.
Dobrý den, jsem z kanceláře senátora...
Dobré ráno, senátore.
Co to děláš? Jak jsi sem mohla přijít?
Jedna z budov v Tlatelolcu se zřítila.
Jsem si jistá, že je to ta moje.
Ale zablokovali vchody a nedostanu se k dětem.
To je divné, tady se nic nestalo.
-Určitě se to zřítilo? -Neposloucháš mě, Migueli?
-Co mám teda dělat? -Pomoz mi.
Jsou tam mé děti.
Můžeš zavolat jednomu ze svých kontaktů
a požádat, aby poslali záchranáře, podporu...
Ne, nemůžu pro tebe nic udělat.
Nejlepší bude, když okamžitě odejdeš.
Promiň, ale nic z toho, co se děje, není můj problém.
Jasné? Jdeme.
Říkal jsi, že moje budova je v pořádku.
A teď je tam nejspíš uvězněná moje rodina.
Fajn, ale brzy tu bude moje rodina.
Jestli tě tu najdou, tak fakt poznáš, co jsem zač.
-Prosím, pomoz mi. -No tak, běž pryč.
Jsi hajzl.
Uvidíme, co řeknou novináři, až zjistí, že šukáš svou sekretářku.
Jedeme!
VLÁDNÍ SEKRETARIÁT IGNACIO
Vstupte.
Nacho.
Musíme přesunout pozornost z Federálního distriktu.
Propagovat pláže, Acapulco, Puerto Vallarta, Manzanillo, Zihuatanejo.
Obávám se, že FIFA zneužije zemětřesení, aby nám vzala mistrovství světa.
-Vyjebou s námi. Co navrhuješ? -No, nevím.
Nasaďte armádu,
celé federální ministerstvo práce,
aby se zachránilo, co se dá.
Obnovit, co bylo nejvíce zasaženo, třeba všeobecná nemocnice.
To bude chvíli trvat.
Tak to trochu vylepšíme.
Zajisti, aby se všechny informace o katastrofě objevovaly postupně.
Musíme ve FIFA vzbuzovat důvěru.
Prozatím žádný zahraniční tisk.
Do zahraničí nesmí uniknout žádné fotky.
Pokusíme se.
Zemětřesení je tragédie,
ale jediná naděje na hospodářské zotavení Mexika
je mistrovství světa příští rok.
Přesně to musíme říct prezidentovi.
Omlouvám se, Rogelio. Nečekala jsem, že se to stane.
Já taky ne.
Vím, že jste všechno slyšel, ale už na tom nezáleží.
Teď záleží
na mých dětech, mé rodině.
Nemůžu vás soudit.
Můj manžel už rok nepracuje.
Já všechno platím
a pracuju přesčas, aby bylo postaráno o děti.
Dělám pro ně všechno.
A prostě
jsme spolu začali trávit hodně času,
a bylo to jedno s druhým...
Líbilo se mi to.
Líbilo se mi cítit se žádoucí,
mladá.
Být daleko od svých problémů.
Ale bohužel.
SENÁTOR
Teď mám tohle.
Vlastně to bylo zábavné.
Jdeš do toho?
Ne, tam nejdu.
Mám rodinu.
Nechci zemřít.
-Klid, jsem v pohodě. -Pepíne.
Co se děje?
Hilda je tam uvězněná.
Jsme s ní v kontaktu.
-Je sama? -Není.
Je s Rosariou, Toñou a několika novorozenci.
-Jsou v pořádku? -Zatím ano.
Ale...
Vzpomínáš, jak jsem prosila Hildu, aby si vyměnila směny?
Ano, ale co to má...
Chceš mi říct,
že kdyby sis nevyměnila směnu, byla bys tam dole?
Přesně tak.
Prosím.
Musíš jít do tunelu, Pepíne.
Jsi naše jediná naděje.
Musíme jim dát tekutiny, aby děti zůstaly naživu,
dokud nepřijde pomoc.
-Dobře. -Počkej.
Hlavně nezmiňuj Josého.
Co se mu stalo?
-Dobře. -Opatrně, tati. Prosím.
Budu v pořádku, zlato.
Dávej na sebe pozor.
Vezmi ty lahvičky.
Dostaňte nás odsud! Pomoc!
ZŘÍCENÁ BUDOVA V TLATELOLCU ALBERTO
Pomozte nám!
Jsme tu tři.
Alberto, praskla jí voda.
Co budeme dělat?
Katio, děvče.
Jestli je tam světlo, musí tam být další cesta.
Katio, jsi vzhůru?
Slib mi, že zůstaneš vzhůru.
Já slibuju, že tě odsud dostanu. Domluveno?
-Zůstaňte s ní. -Jsem tady.
Jdu hledat cestu ven.
Podívej se na mě. Neboj, táta bude v pořádku.
Miluju tě.
Pořádně to chytni.
Táta je přivázaný k téhle hadici.
Cítíš to? Když se něco stane, společně za ni zatáhneme.
Hildo? Slyšíš mě?
Už neudržím ruce.
Trochu si odpočiň, Toño.
Vždycky jsem si myslela, že umřu první.
Že mě pohřbíš.
Ale je to obráceně. Stejně všichni umřeme.
Tady nikdo neumře, Rosario.
Přestaň mluvit nesmysly, prosím.
Doktor nás odsud dostane.
Živé?
Jak dlouho už tu jsme?
Slyší mě někdo?
To jsem já, Pepín!
Pepín?
-To je Pepín, že? -Pepíne?
-Pepíne! -Pepíne!
-Jsme tady! -Tady!
Tady jsme! Slyším tě!
-Hildo, kamarádko! -Slyšíme tě!
Slyšíš mě?
Slyšíš mě? Ozvi se.
Už jdu! Vydej nějaký zvuk!
Už jdu.
Pepíne, neviděl jsi Josého? Kde je?
Ne.
Neviděl jsem ho.
Když jsem přijel, poslali mě do tunelu se sérem pro děti.
-Charo. -Vedeš si skvěle, Pepíne!
Slyším tě blízko!
To jsem já, Toña!
To je ono, Toño!
Věděl jsem, že to zvládneš!
Vydržte, jsem na cestě.
Pepíne!
Jsme tady! Slyšíte nás?
Vidím tě, kamarádko.
Jednu už jsem našel!
Žije!
O 5 LET DŘÍVE
Nevíš, jak to funguje?
Zlatíčko.
Pomůžeš mi, prosím?
Myslíš, že jsem tlustý?
Jsi moc hezký.
Chceš normální budík, nebo hudbu z rádia?
Posluž si.
Vzbuď mě svým jazzem a dostaneš k snídani míchaná vajíčka.
Díky.
Co se děje, lásko?
Neměli jsme tenhle byt kupovat.
To neříkej. Proč ne?
Zjistil jsem, že je to jeden z největších projektů
mezi vládou a soukromým sektorem.
Co to znamená?
Vydělali majlant, protože použili levné materiály.
Rozkradli, co mohli.
Dali jsme do toho všechny peníze.
Jsi si jistý?
Musím se jim postavit.
Co když se naštvou?
Víš, s kým si zahráváš, že jo?
Nemůžu mlčet.
Nepřestanu, dokud neopraví budovu
a nezpevní základy.
Jsi inženýr.
Když říkáš, že se to musí udělat, věřím ti.
Pojďme spát.
Jsme tady.
Za všechno moc děkuju, Rogelio. Vážně.
Jsem rád, že jsem pomohl.
Doufám, že děti brzy najdete.
Vím, že jsou naživu.
Madam.
Pořád si zapomínáte kabelku.
Ano, to je pravda. Jsem hloupá.
Dej to ženě. Je značková.
Chave.
-Co se děje, doktore? -Chave, jídelna.
-Co je s jídelnou? -Je neporušená.
-Cože, nezřítila se? -Ne.
Ale všechny budovy jsou poškozené.
Jídelna ne. Je to jedno patro. Můžeme to využít.
Tak na co čekáme? Jdeme.
Položte se. To je ono.
Dostanu ji ven!
Až dám signál, táhněte!
Jak se jmenujete?
-Andrea. -Andreo, dostanu vás odsud.
-Kde je moje dítě? -Dítě?
Teď vás hlavně musím odsud dostat v pořádku.
Nemějte strach.
-Jak se jmenuje vaše dítě? -Ricardo.
Ricardo. Moc hezké jméno.
Dostanu vás odsud, abyste Ricarda našla.
Zůstaňte v klidu, ano?
Vytáhnu vás. Držte se.
Držte se.
Vstup zakázán, ale když nabídnete správnou cenu...
Jsou zkorumpovaní.
Sem nesmíte.
Ale smím.
Jsem tu jménem senátora Tella.
Vstup zakázán.
Barbaři.
Strážníku, proč jste ji pustili?
-Tak to v téhle zemi chodí. -Už tu čekám hodinu!
Snad se jim nic nestane.
Ať jsou v pořádku, prosím.
Zase ta bláznivá.
Právě jsem natočila, jak si berete peníze a pouštíte vlivné lidi dál.
Je to na vás.
-Prosím. -Díky.
Kampak?
Ona jde se mnou.
Postarejte se o tu holku. Luisi! Víc pytlů.
Tady vzadu je to ošklivé.
Honem!
Víc kbelíků!
Tudy. Pablo, za mnou. Pomoz mi.
Bude to dobrý.
-Bolí to? Já vím, že bolí, lásko. -Bože.
Budeš v pořádku. Přísahám, že se ještě uvidíme.
O ROK DŘÍVE
Mluvil jsi s projektantem?
Ano, žádný strach. Mluvil jsem s projektantem Padillou
a potvrdil mi to. Byl tam zkorumpovaný zaměstnanec,
který šetřil na materiálech, aby mu něco zůstalo.
Ale přišli mu na to
a teď toho chlapa vyhodili.
Takže moje budova je pořád nebezpečná.
Když zpevnili základy, tak ne.
Zpevňovali je jen proto,
že Alberto projektantovi ukázal, že je to potřeba.
Ale prý neodvedli dobrou práci a stále je tu riziko.
Hele, tvůj manžel je paranoidní.
Myslíš, že by společnost všechny dostala z domova jen pro zábavu?
Je to jedna z nejdůležitějších společností v zemi.
Myslíš, že by takhle riskovali pověst?
Jasně, že ne.
Ne.
To, co udělali, byl zločin.
Postavili špatnou stavbu, která ohrožuje životy,
včetně těch našich.
Ne, Beto, jsi paranoidní.
Myslíš, že by největší stavební firma v zemi
kvůli něčemu takovému ohrozila svou pověst?
Pokud řekli, že tu budovu opravili, tak to tak je.
Měl jsi je poslechnout a nechat to být.
Ne, nemohl jsem mlčet.
A až se problémy vrátí, všichni si budou mýt ruce.
Stavitelé budou obviňovat vládu, vláda bude obviňovat stavitele.
Na těchto transakcích všichni zbohatnou a nikdo není zodpovědný.
Jistě.
Je snadné mít morálně navrch nad staviteli a právníkem,
zatímco doma máme sotva na zaplacení účtů a nákup jídla.
A hypotéka? Jak ji zaplatíme?
Mluv se mnou.
Co když zemře?
Nezemře.
Hýbe se, cítíš ho?
A tvá rodina, zlato?
Rodiče žijí v Pueble.
Nelíbí se jim představa, že budou prarodiče.
Ale já je nepotřebuju.
Mám tu babičku.
Vím, že se dostaneme ven. Slibuju.
Vím, že to vypadá nereálně,
ale v životě se dějí věci, které působí nereálně.
Katio?
Katio. Ne, Katio.
Vydrž, prosím. Vydrž.
Nic to není. Držím tě.
-Tati. -Jak ti je? Jsi v pořádku?
Jsem v pohodě, Chavelo.
Ještě že byl tunel bezpečný, že?
Doktore, musíte ji odnést, rychle.
-Vezměte ji. Jdeme. -Vezmeme ji do jídelny.
Rychle.
Je tam někdo?
Jsme tady!
-Je tam někdo? -Tady jsme!
Promiňte.
Co je?
Máte nějaké vlivné příbuzné ve vládě?
Ne. Proč?
Je tu spousta lidí, kteří hodiny čekají
a vás nechají projít.
Není fér, že dovnitř smí jen někteří.
Nic není fér.
Já jsem tady, moje celá moje rodina je tam, pohřbená.
A manžel mě varoval.
Řekl mi, že se to může stát, a já ho neposlouchala.
-Co váš manžel věděl? -Všechno.
Všechno, protože pracoval
pro stavební firmu, která postavila celý bytový komplex.
-Ale dostal padáka. -Proč ho vyhodili?
Jsou to mocní lidé.
Nebyl jen propuštěn.
Byl všude na černé listině.
Chcete učinit prohlášení?
Myslím, že je to velmi důležité.
Ano. Dobře.
Hildo, Rosario, slyšíte mě?
Hildo!
Doktore.
Rosario, Hildo, Toño!
-Doktore. -Co?
Ohrožujete lidi.
Pepín šel dovnitř a Andrea taky.
-Děláte rozhodnutí, když jste unavený. -Co máme dělat? Musíme je dostat ven.
Musíme pracovat jako tým.
Je skvělé, že chcete zachránit své lidi, chcete pomoct,
ale posloucháte nás?
Nebo jen sebe?
Podívejte.
Uděláme, co řeknete.
Plně vás podpoříme.
Ale musíme pracovat jinak.
Po roce 1981 nás všechny vyvedli z budovy.
A to jen proto, že na ně můj manžel, Alberto Sánchez, tlačil.
-Ale bylo to jen divadlo. -Co se stalo?
Nic neudělali.
Když si to manžel uvědomil a konfrontoval je, vyhodili ho.
Bůhví, jak moc zbohatli při první stavbě
a pak při údajných opravách.
Všichni tihle lidé jsou zločinci.
To jsou.
Ještě něco?
Jen to, že jsem se mýlila.
Snažil se mě přesvědčit,
že bychom se měli přestěhovat jinam,
a já neposlouchala.
Řekla jsem, že je blázen.
Ale byl jediný, kdo to všechno bral vážně.
To je v pořádku. Dej mu ještě. Musíme to kontrolovat.
-Když to bude pokračovat... -Vyklidili jsme to tu.
-Musíme tu udělat místo. -Ano, pane doktore.
A pomůžeme jim to vynést.
-Ano, pane doktore. -Děkuji.
Jak ti je? Dobrý?
Přišli jsme o ni.
Její syn je dole s Hildou.
Kdo tohle všechno zařídil?
Carlos?
Přátelé, kteří nás teď posloucháte,
jsme svědky jedné z nejsmutnějších událostí
v dlouhé historii našeho města.
Momentálně nedokážeme odhadnout počet zraněných
ani počet mrtvých.
Ale z toho, co jsme viděli při průzkumu,
čelíme události, která vyžaduje solidaritu
všech obyvatel města a všech Mexičanů.
Především potřebujeme disciplínu.
Žádám všechny, aby laskavě neopouštěli své domovy.
Kdo poslouchá v provinciích,
budeme vás informovat pro klid v duši.
Budeme mluvit jen o tom, co vidíme.
Ministerstvo spojů a dopravy se údajně
částečně zhroutilo a je v plamenech.
Podle zpráv je hotel Romano...
Nevím, myslel jsem, že aspoň...
Je tam někdo?
-Slyšeli jste to? -Pomoc!
Ano, slyšíte mě?
Ano! Pomoc, dostaňte nás odsud!
-Jste v pořádku? Vydržte. Moment. -Jo, jsem v pořádku!
Někdo tady je!
Tady dole někdo je!
Někdo tam je!
Někdo tam je.
-Jak se jmenujete? -Víctor Manuel Fernández.
Co se děje? Co vás tak dojalo?
Byl jsem tady, ve svém obchodě...
Uvidíme. Podej mu to.
Pozor na prsty, takhle.
Kolena, prohněte záda.
Jste v pořádku?
Ano, jsem v pořádku! Dostaňte mě odsud, prosím!
-Alberto, jsi to ty? -Gabrielo!
-Drahoušku! -Ano, jsem to já!
To je můj manžel.
-Jsi v pořádku? -Ano, jsem.
Dostaneme tě ven.
Jsou s tebou děti?
Ne, nejsou se mnou, ale prosím, dostaňte mě odsud.
Jsou tam pořád živí lidé.
Neboj, dostaneme tě ven.
-Posuneme to sem. -Pozor na prsty.
Je tam velký kámen. Pohneme s ním, až napočítám do tří, ano?
Jsme připraveni.
-Dobře, raz... -Dva, tři.
Zlatíčko. Tady jsi.
Tady doktor Zambrano z nemocnice, která se dnes ráno zřítila.
Přibližně 150 lidí je tam uvězněných, včetně novorozenců.
Hele, držte hubu.
Rodinní příslušníci, kolegové, doktoři.
Naléhavě potřebujeme dětskou výživu, lahve,
všechno možné nářadí, kbelíky,
deky, vodu.
Potřebujeme jakoukoli pomoc.
Naléhavě, prosím.
-Miláčku. Pomalu. -Ano.
Miláčku. Miluju tě.
-Jsi v pořádku? -Jsem.
-Opravdu? Díky bohu. -Jo.
Tamhle. Tady.
Dejte mi vodu.
Co se děje?
Tam dole čeká na záchranu žena a těhotná dívka.
Jsou tam zasypané i moje děti,
stejně jako vaši příbuzní.
Prosím, je to naléhavé. Nesmíme ztrácet čas.
-Jmenuje se ta těhotná žena Katia? -Ano, Katia. A Regina.
To je moje učitelka.
Taky jsem slyšel volání o pomoc, takže tam někdo přežil.
Byl některý z těch hlasů našich dětí?
Ne, ale najdeme je. Uvidíš.
Jsou tam živí lidé.
Nic víc zatím nevíme, ale i to hodně znamená.
Dobře.
-Musíme je dostat ven, prosím. -Ano.
Baterky, lampy, nářadí.
ZŘÍCENÁ BUDOVA V TLATELOLCU LUCÍA A PABLO
Pablo.
Pablo?
Pablo, prosím, probuď se. Prosím.
Pablo!
Překlad titulků: Klára Lancová
Kreativní dohled Tereza Němcová .