-Kom nu. Klar? -Klar. Fra starten.
-Okay. -Én, to, tre, fire.
ET ÅR TIDLIGERE
-Du er ude af takt. -Nej, det er Moncho.
Tag dig sammen.
Hvornår ankom du?
Jeg er lige kommet.
Kom ind.
Dette er Lucía, som jeg sagde ville komme.
Hvad så? Godt at møde jer.
Hej.
-Én gang til, så er vi færdige, ikke? -Jo.
Du bliver her, ikke?
Jo, det tror jeg.
Okay, klar?
Klar. Fra begyndelsen.
Én, to...
Hvor længe har du kendt Victoria?
Siden folkeskolen. Vi gik på Medina Ascencio sammen.
Hvad med dig?
Siden hun begyndte at date Paco.
Hvor længe har du spillet guitar?
Siden jeg var 13, mere eller mindre.
Du synger rigtig godt.
Tak. Synger du ikke?
-Ikke professionelt. -Professionelt?
Vi må væk herfra, okay?
8 TIMER EFTER JORDSKÆLVET
Jeg går op.
Hjælp mig, okay?
Vi kommer begge ud. Sammen.
POLITISTATION CAMILA
Hey.
Vi er her.
Opfør dig ordentligt. Ellers smadrer vi dig.
Luk hende ud.
Kom så, prinsesse. Afsted.
Kom så.
Camila Toledo.
Skal jeg stilles for en dommer?
Mexico gennemgår en lidt kompleks situation.
Jeg er ked af, at vi mødes under disse omstændigheder.
Jeg lånte skiltet af senator Tellos sekretær
for at tage en gravid kvinde med på hospitalet.
Det tvivler jeg ikke på.
Men hvad lavede du i lufthavnen?
Mit arbejde.
Jeg dokumenterede den internationale hjælp,
vi har brug for.
Du er fra Guadalajara.
Og hvad så?
Jeg har også familie der.
Ved du hvad?
Jeg ville elske at kunne forsvinde fra det her rod
og besøge mine slægtninge i Guadalajara.
Skal det opfattes som en trussel?
Nej. Lad mig forklare det.
-Prados. -Ja?
Tag damen med. Du ved hvorhen.
Og se. Hun er lidt nervøs.
-Du ved, hvad du skal gøre. -Forstået, kommandør.
-Kom så. -Hvor fører I mig hen?
-Kom så. Rolig nu. -Hvor fører I mig hen?
Bare rolig, der sker dig ikke noget. Vi tager os af dig her.
Skal vi sige, at hun blev fanget i jordskælvet?
Endnu et dødsfald i tallene, Rodríguez. Bare ét til.
Klart.
-Du synes, du er modig, ikke? -Bare lidt.
Hun er din, makker. Mor dig.
Braulio.
Vær forsigtig.
Hun kan være stædig.
Vi ses senere, prinsesse.
ELLEVE MÅNEDER TIDLIGERE
Velkommen til nyhedskanalen med José Pablo Escalera.
Omkring kl. 19.00 i dag, onsdag den 30. maj,
blev journalist Manuel Buendía myrdet.
Offeret blev skudt på parkeringspladsen foran Insurgente nr. 58
efter kontroversielle og afslørende efterforskninger mod regeringen.
Du bliver ved at fjolle med den guitar!
-Få dig et job! -Stop, far!
Om det så er i brugen. Din uduelige møgunge!
Hvad? Lad os se, om du kan betale husleje.
Tag et bad. Se lige din tilstand.
Skide møgunge. Fuck dig!
Jeg betaler ikke for snotnæsede møgunger.
Du kan ikke leve sådan her.
Hvad skal jeg gøre?
Du er ikke alene mod verden, Pablo. Jeg er med dig.
-Fandens også! -Kom så.
Penge vokser ikke på træerne. Idioten hjælper ikke.
-Skal jeg hjælpe dig? -Ja.
Værsgo.
Din mor laver lækker mad.
Se!
-Et stjerneskud. -Hvor?
Det er væk. Du gik glip af det.
Jeg ser dem aldrig.
Undskyld, jeg glemte, du var såret. Gør det ondt?
Nej, det er ikke så slemt.
Bare lad mig kysse dig.
Pablo.
Pablo!
Pablo.
Pablo, jeg beder dig.
Jeg sidder fast.
Samme her.
Hjælp!
Hjælp.
-Tak. -Tak.
Tak.
Jeg føler, at vi er tæt på at finde Lucía.
Hun er nok sammen med Pablo, ikke?
Højst sandsynligt.
I det mindste er hun ikke alene.
Han tager sig af hende.
Han er en god dreng.
Det giver mig trøst.
HOSPITALET SYGEPLEJERSKERNE
Vi får dig ud. Vi tager en pause, så tales vi ved, okay?
Jeg vil bare høre om José.
Fortæl mig sandheden, doktor.
Hilda.
Efter at have holdt mig ud i 20 år fortjener hun en god ring, ikke?
-Jeg ved hvilken. -Hvilken?
Den dyreste.
Klart. Jeg giver hende den på stranden.
Jeg er sent på den.
Jeg er så ked af det.
Hør på mig et øjeblik.
Jeg var sammen med ham, før det her begyndte.
Nej, doktor, nej.
Du kan ikke ordne alt.
Jeg er så ked af det.
Det gør mig ondt.
Min ring. Jeg tog min ring af.
Min ring.
Jeg tog min ring af. Hvor er den?
Jeg tog min ring af.
Vi bliver ved med at prøve at få jer ud.
Vi får jer ud. De nyfødte og...
Det er det eneste, vi kan gøre. Ellers er jeg i vildrede.
Vi bliver ved at løfte sten.
Senere får vi at se, hvad alt det her var til for.
Hvad gør vi det for?
For der er intet tilbage deroppe.
Der er intet tilbage.
Bare murbrokker.
Bare sten.
Men lad os hive stenene op, én efter én.
Og så måske...
...finder vi, hvad vi håber på under...
...murbrokkerne.
Måske kan vi finde José.
-Rejs dig. -Hvad laver du?
Jeg hjælper dig ud herfra.
Tag den her på.
-Hvorfor gør du det her? -For at hjælpe.
Men ikke her og nu. Der er ikke tid.
Hurtigt. Følg mig.
Kom så. Vi har travlt.
Lav ingen larm.
Kom. Hurtigt.
Hvorfor hjælper du mig?
-Vil du have penge? -Nej.
Jeg vil give dig en udtalelse, men anonymt.
-Jeg forstår. -Hør, jeg er allerede i knibe.
Jeg taler med dig, så smutter jeg.
-Anonymt. -Tak.
-Vi må skynde os. -Ja, de leder sikker allerede efter os.
Sådan. Den er bred nok nu.
-Er det alt? -Ja.
-Hvad ser du? -De er derinde.
Jeg sender modermælkserstatningen ind.
Rosario, jeg smider en flaske ned til dig.
Hilda.
Hvordan har din baby det?
Godt. Hun er næsten ude.
-Er du klar, Flaco? Jeg henter hende. -Ja.
Jeg er klar, makker. Giv hende til mig.
Jeg er lige her.
Pas på hendes hoved.
Vent. Jeg kommer tættere på.
-Har du hende? -Et øjeblik.
Jeg har hendes hoved. Sådan. Jeg har hende.
Du kan godt slippe nu.
Jeg har dig. Sådan.
Du klarer den, smukke.
Bare rolig. Jeg får dig ud.
Du er så lille.
-Er du klar? -Ja.
-Jeg har et tæppe. -Jeg rækker hende til dig.
Lad os komme væk herfra, skat. Kom.
Sådan. Langsomt.
Værsgo, Flaco.
Pas på hendes hoved.
Se engang. Hun er så lille.
Dæk hende til.
Hold støvet fra hende.
-Sådan. -Bare rolig. Jeg har hende.
-Er du klar? -Vi skal ud. Et øjeblik.
Okay, vær forsigtig.
Den første er ude.
-Giv mig hende. -Der er hun.
Der er hun.
Gudskelov er hun ude.
Clara García.
-Clara Garcías familie? -Er det ikke Marcela García?
Marcela Sánchez García? Se, om det er hende.
Nej, det er det ikke.
Clara García?
Hun er min niece.
Clara García er min niece.
Er det hende?
Ja, det er hende.
Kom med mig til cafeteriet.
Vi undersøger hende, så kan I tage hjem.
Denne vej.
-Få dem til at vise dig ID, okay? -Ja.
Den optager.
Du gjorde det.
Det hele har at gøre med VM i Mexico i '86.
Regeringen brugte mange penge på reklame.
Turistministeren og hans assistent...
-Hvem er medhjælperen? -Det er hr. Ignacio Zambrano.
Jeg forstår, at de vil få et stort beløb for hver reklamekampagne.
Derfor afviser de international støtte.
For hvis FIFA opdager, at vi er i knibe,
går VM til et andet land, og så får de ikke deres penge.
Så turistministeriet beordrede altså
afvisningen af international hjælp?
Nej, ikke direkte.
Men det, jeg så, mens jeg var der, var, at turistministeren
og indenrigsministeren er sammen om det.
De vil gøre hvad som helst for at få de penge.
Hilda, du kan komme igennem nu.
Jeg kommer.
Forsigtig.
De er ligeglade med alt og alle.
Jeg kommer, doktor.
Det spildte blod når ikke op til deres balkoner.
Godt klaret. Du gjorde det.
Du er ude nu. Følg efter ham. Få noget luft.
Makker.
Denne vej.
Du er ude nu.
-Du er ude nu. -Pepín!
Sådan.
Det er forbi. Kom ud herfra.
Vores eneste håb er folk som dig.
-Hun er på vej ud, folkens! -Ja, vi har hende!
De, der giver en hånd uden frygt for at miste den.
Hilda.
De, der ofrer sig for noget større.
Lad mig komme igennem.
Min ven.
Min smukke ven.
Min dejlige ven.
De, der aldrig mister håbet.
Derfor besluttede jeg at hjælpe dig på trods af faren.
Det er nødvendigt.
Vi er nødt til at samarbejde nu.
Du er der næsten.
-Sådan. Okay. -Tak.
-Båren. Skynd jer. -Tusind tak.
Du er ude. Det er forbi.
Færdig.
Jeg er stoppet med at optage. Du kan vende dig om nu. Tak.
Selv tak. Du er meget modig.
I lige måde.
Men i dette land går det ikke godt for de modige.
Jeg forlader byen i et stykke tid, og du bør gøre det samme.
Jeg ser på det.
Utroligt, Hilda. Det er perfekt.
Flot arbejde.
Det værste er overstået.
Vi klarede det, søs.
Tak, fordi du reddede mit liv.
Jeg gjorde bare, som lægen sagde.
Hvordan går det?
Jeg føler, jeg har mistet alt.
Uden José har livet ingen mening.
Og dog sidder vi her.
Da du kom tilbage, efter din kone døde,
troede jeg, du var i fornægtelse.
Som om du straffede dig selv.
Nu forstår jeg.
Efter det her...
...skal livet have en anden mening.
Vi kommer efter dig.
Vær tålmodig. Vi må være forsigtige.
Tak, Pepín. Jeg vil ikke dø alene herinde.
Nej, det sker ikke. Lad os bevare fokus.
Der er stadig så mange ting, jeg gerne vil...
Jeg vil se min kæreste og min mor.
Bare rolig. Jeg lover, du får dem at se igen.
Sidst jeg så min mor, forbandede jeg hende.
Jeg har mange ting at råde bod på.
Jeg er ikke klar til at dø.
Hvem har sagt, at du skal dø?
Når du kommer ud, kan du sige undskyld til din mor.
José blev knust. Jeg kunne også blive knust.
Vær ikke så negativ. Vi får dig snart ud.
Du er snart ude. Tænk hellere på mad eller et bad.
ELLEVE MÅNEDER TIDLIGERE
Kom.
Jeg har en overraskelse til dig. Luk øjnene.
Ingen snyd.
Godaften.
Jeg håber, det er okay.
Jeg har købt nogle sandwicher.
Bare du kan lide skinke.
Tak, far, men jeg laver pasta.
Jeg kunne godt spise en sandwich.
Tusind tak.
Hent nogle tallerkener og en flaskeåbner.
Jeg købte også nogle sodavand.
Tag plads.
Jeg ville tale med dig.
Undskyld for forleden.
Du skal vide, at dette er dit hjem, og at du altid er velkommen.
Desuden er jeg glad for at se Pablo så glad.
Hvor gammel er du?
Seksten.
Hør her.
Pablo begynder snart at studere på UNAM, ikke?
Jo.
Du må være meget stolt af Pablo.
Ja, meget.
Jeg siger det sjældent, så han ikke bliver kæphøj.
Nå.
Jeg lader jer to være alene. Undskyld mig.
-Tak, far. -Min fornøjelse.
Hvad med min serenade?
Du har ret.
Jeg ved ikke hvorfor
Verden holder op med at dreje
Men jeg bliver ved med at elske dig
Og sikre mig
At der intet hænder dig
For et par timer siden planlagde vi at tage på stranden.
Det er stadig vores plan.
Hvad, hvis dette er vores endeligt?
Nej. Sig ikke dét, Lu.
Så snart vi kommer ud herfra,
tager vi direkte til Acapulco, som vi aftalte.
Okay?
Hvis du kunne ændre noget i dit liv, hvad ville det så være?
Det ved jeg ikke.
Jeg ville tilgive min far.
Virkelig?
Jeg ved det ikke.
Da min mor forlod os,
kom han aldrig over det.
Og nu vil jeg bare se ham og sikre, at han er okay.
Der lugter af gas.
Ja, der lugter af gas.
Tekster af: Jonas Kloch
Kreativ supervisor: Lotte Udsen re, at han er okay.