‫שנאת אותי מהרגע שנכנסתי בדלת. למה?‬
‫כי את משקרת. כל מה שאת עושה זה לשקר.‬
‫תודי בזה, הפסדת. -נמאס לי מהמשחקים שלך.‬
‫את צריכה ללכת!‬
‫לורה, תניחי את הסכין.‬
‫אני צריכה להגן עליו ממך.‬
‫את חולה!‬
‫עופי מהבית שלי!‬
‫לורה, תראי מה עשית לי.‬
‫לא!‬
‫תפסיקי!‬
‫בת הזוג‬
‫- חמישה חודשים קודם לכן -‬
‫הארייט, איך נתת לזה לקרות?‬
‫פשוט תפסיקי לבכות, בבקשה. -את תפטרי אותי, נכון?‬
‫לא, אני לא אפטר אותך, אבל…‬
‫היא לא השתמשה בשליח שלנו. -מה?‬
‫ברגע שתאתרי את זה, תתקשרי אליי בחזרה.‬
‫עם המספר הזה.‬
‫כן, עם מספר המעקב. -כן, בסדר.‬
‫בסדר. תודה.‬
‫- לורה -‬
‫למה אף אחד לא עובד כמו שצריך יותר?‬
‫דניאל?‬
‫הווארד?‬
‫הלו?‬
‫מוזס, אתה מנסה לעשות לאימא התקף לב?‬
‫לא!‬
‫טוב… זה לא נורמלי שזקנה תהיה חזקה כל כך.‬
‫אני שמחה כל כך שאתה כאן. התגעגעתי אליך.‬
‫אימא, לא היית כאן המון זמן. הרגשתי שזנחו אותי.‬
‫ניסיון יפה.‬
‫אבא סיפר לי שלא ישנת הרבה בבית.‬
‫מי זאת הפעם?‬
‫לא, רגע, תן לי לנחש. -לא…‬
‫היא למדה אופנה.‬
‫אוהבת בראנצ'ים ויוגה חמה.‬
‫לא.‬
‫לא, הפעם היא…‬
‫שונה.‬
‫שונה איך?‬
‫היא חכמה בטירוף.‬
‫היא מהממת.‬
‫היא שאפתנית. היא מצחיקה.‬
‫בכנות, היא מושלמת.‬
‫תראה אותך, מאוהב עד מעל הראש.‬
‫אני חושב שתחבבי אותה מאוד.‬
‫את מזכירה לי אותה.‬
‫או שהיא מזכירה לך אותי.‬
‫תמיד היו לו חברות.‬
‫זה לא חדש.‬
‫אבל מעולם לא שמעתי אותו מדבר על מישהי ככה.‬
‫את זוכרת איך זה להיות בגיל הזה ולבעור מתשוקה?‬
‫תחושת שיכרון מענגת כזו.‬
‫פשוט להזדיין בכל מקום ובכל פעם שהחשק משתלט עלייך.‬
‫טרם ראיתי אותך סובלת מבצורת.‬
‫אני מתגעגעת לספונטניות.‬
‫בזמנים ההם לא היה צורך בחומר סיכה, את יודעת,‬
‫כדי לקדם את העניינים.‬
‫אני לחוצה. למה אני לחוצה?‬
‫יקירתי, היא תמות עלייך.‬
‫את לא חושבת שצ'רי זה שם קצת…‬
‫זול? -נישתי?‬
‫את בטוחה שהיא לא מחלטרת כחשפנית?‬
‫אל תתחילו עם הבדיחות המיניות‬
‫שהייתי צריכה לסבול בבית הספר.‬
‫שלום. -שלום.‬
‫נעים להכיר, גברת סנדרסון.‬
‫אנחנו לא בקטע של רשמיות כאן. נעים להכיר.‬
‫בבקשה, תקראי לי לורה.‬
‫לורה.‬
‫החברה שלך תמיד בוהה ככה, לורה?‬
‫סליחה, אני לא שולטת בזה.‬
‫את מרהיבה.‬
‫אבל אל תשימי לב אליי, אני הולכת.‬
‫שלום. -היי.‬
‫שלום.‬
‫להתראות. -להתראות.‬
‫תיהנו.‬
‫לורה, אלה בשבילך.‬
‫האהובים עליי. תודה.‬
‫אין בעד מה.‬
‫הטעימה הראשונה שלנו מצ'רי.‬
‫נחמד, אבא. נחמד ממש. -מה?‬
‫וואו, השם שלי הפך למטרה פופולרית הערב.‬
‫אני לא יודעת אם להיות מוחמאת או לתכנן נקמה.‬
‫סליחה.‬
‫אני הווארד, דרך אגב. נעים מאוד להכיר.‬
‫נעים להכיר גם אותך.‬
‫משקאות? -כן.‬
‫כן. צ'ופ-צ'ופ. למעלה לקוקטיילים.‬
‫"צ'ופ-צ'ופ"? מה את, מרי פופינס?‬
‫אני אעשה לך סיור אחר כך.‬
‫דניאל, תעזור לי.‬
‫אלוהים, זה ממשיך.‬
‫בואי, אני אראה לך את הבית.‬
‫זה המשרד שלי.‬
‫מה דעתך?‬
‫הוא יוצא דופן.‬
‫הוא אלים, אבל עדין.‬
‫סתירה.‬
‫זה של כספיאן אלכסנדר?‬
‫אכן.‬
‫זו סתם ערימת חרא יקרה נורא בעיניי.‬
‫את גם סוחרת אומנות בחשאי?‬
‫לא, ניחוש מוצלח.‬
‫- אפולו אלימות עדינה: כספיאן אלכסנדר -‬
‫מי זה?‬
‫זה מוזס. -בוא הנה.‬
‫הוא מהמם.‬
‫שיט. החלון פתוח.‬
‫סגרי את החלון. -לא, לא החלון.‬
‫הוא האסיר הביתי שלנו.‬
‫הוא חתול בית.‬
‫אתם יודעים שהוא לא ישרוד שתי שניות בחוץ.‬
‫בכל אופן, לחיים.‬
‫לחיים. -לחיים.‬
‫איך את מגיבה למראה דם? זאת אומרת, אני פשוט…‬
‫לא, צ'רי לא רגישה בכלל.‬
‫היא אוהבת לשמוע את סיפורי הדם והמעיים שלי מלימודי הרפואה.‬
‫ואת בנדל"ן?‬
‫כן. אני עובדת ב"המבידג' והולמס".‬
‫ידעת שגם הווארד בתחום הקניין?‬
‫אני יודעת, כן.‬
‫שמעתי שאתה דג שמן.‬
‫"דג שמן." אני אוהב איך שזה נשמע.‬
‫מה גרם לך לרצות להיכנס לנדל"ן?‬
‫אני ממש רוצה שתהיה לי חברה משלי שתתמקד בדיור בר-השגה,‬
‫ותפתור את משבר הדיור בבריטניה.‬
‫נחמד. -נחמד.‬
‫כן.‬
‫לורה, דניאל סיפר לי שיש לך תערוכה חדשה בקרוב.‬
‫איך זה הולך?‬
‫זה מלחיץ, בלשון המעטה.‬
‫הצוות שלי פשוט לא מתפקד.‬
‫למה אף אחד לא עובד כמו שצריך יותר?‬
‫כמה זמן הסיור הזה בבית יימשך?‬
‫תני לו. הוא מנסה להרשים אותה.‬
‫לא. אני אלך לקרוא להם.‬
‫היי. הם גמרו שם?‬
‫אחד מהם כן.‬
‫מי עושה את זה? בפגישה הראשונה עם ההורים.‬
‫אנחנו.‬
‫לא, אנחנו לא.‬
‫עשיתי את זה?‬
‫את יודעת, שכחתי עד כמה לורה הנוירוטית מקסימה.‬
‫הרבה אלכוהול, הרבה סמים, הרבה סקס.‬
‫לא, למען האמת, אימא ואני טסנו לפריז‬
‫וחרשנו את אירופה ברכבת.‬
‫אני ארגנתי את זה. זה היה אנוכי, בעצם,‬
‫להכריח אותו לבלות איתי מלא זמן.‬
‫בילית את שנת החופש שלך עם אימא שלך?‬
‫לא את כולה.‬
‫כן, זה היה מעבר עגום‬
‫כשצעדתי להודו עם תרמיל גב בלבד.‬
‫אז היית לבד?‬
‫לא, הייתי עם חברים מהלימודים.‬
‫איפה את למדת?‬
‫סנט פלוריאנ'ס.‬
‫אין מצב!‬
‫אנחנו מכירים את המנהל.‬
‫ובת הסנדקות שלי למדה שם.‬
‫אתן בערך באותו גיל. אולי את מכירה אותה.‬
‫קאסי יוז?‬
‫לא מצלצל לי מוכר.‬
‫אבל הייתי די חנונית, אם לומר את האמת.‬
‫שמרתי מרחק מאנשים.‬
‫אני בטוחה שהיית זוכרת אותה כי זה בי"ס קטן ממש.‬
‫היא הייתה ראש מועצת התלמידים, נכון?‬
‫כן.‬
‫קאסי… כן. לא, אני זוכרת אותה, כן.‬
‫אחים או אחיות?‬
‫לא, אני בת יחידה כמו דניאל.‬
‫דניאל לא בן יחיד.‬
‫הייתה לנו בת, רוז.‬
‫אבל היא הייתה איתנו רק לזמן קצר.‬
‫סליחה, לא ידעתי. -לא, אני…‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫אני מבינה עכשיו, רצית להיות רופא ילדים לזכרה של רוז.‬
‫זה מקסים ממש.‬
‫"רצית להיות"?‬
‫במה מדובר?‬
‫אימא, לא רציתי להזכיר את זה עד שזה יהיה סגור,‬
‫אבל החלטתי להתמחות כמנתח טראומה בביה"ח רויאל לונדון.‬
‫הדוד של ג'ז המליץ עליי.‬
‫ניתוחי טראומה?‬
‫הווארד, ידעת על זה? -לא היה לי מושג, אבל…‬
‫אבל רגע, זה לא מה שהחלטנו.‬
‫זה מה שאני החלטתי.‬
‫דניאל, אני רק אומרת שאני…‬
‫יש לך מושג מה זה דורש?‬
‫כן, אימא. למרבה ההפתעה, אני יודע בדיוק מה זה דורש.‬
‫לא משנה במה תבחר, אנחנו גאים מאוד.‬
‫לדעתי זה נהדר.‬
‫אני חושבת שזה מתאים בדיוק ל… פאק!‬
‫פאק!‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫אימא, מה נסגר? -זה בסדר.‬
‫לא, זה בסדר. סליחה, זה פשוט ממש, ממש חם.‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫אימא, מה נסגר? -לא התכוונתי, מותק.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אלוהים.‬
‫אני אלך לבדוק מה איתה.‬
‫צ'רי, רק מוודאת שאת בסדר.‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫רק רציתי לומר שאני בהחלט יכולה לקחת את השמלה לניקוי יבש.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫אכבס אותה במכונה.‬
‫את בטוחה? -כן.‬
‫בסדר.‬
‫אחרייך.‬
‫לא, בבקשה. אחרייך.‬
‫מוזס?‬
‫היה לה צמיד בדיוק כמו שלי בתיק.‬
‫בדקת שהוא איננו? -לא, לא ממש.‬
‫אולי היא חשה שמגיע לה פרס‬
‫אחרי שנתנה לבן שלך מציצה נפלאה.‬
‫איזבלה.‬
‫אבל זה לא רק זה.‬
‫חלק מהדברים שהיא אמרה,‬
‫זה כאילו היא מסתירה משהו.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫ומוזס הקטן, עדיין לא מצאנו אותו.‬
‫אני מסרבת להאמין שהיא עד כדי כך מטורללת.‬
‫כאילו, להתעסק עם חיות מחמד של אנשים, זה עובר כל גבול.‬
‫אלוהים. -היי.‬
‫איך מצאת אותנו?‬
‫אני רואה את המיקום של אימא באפליקציה.‬
‫למה את לא בפגישה שלך?‬
‫פשוט שכחת כמה קשרים הייתי צריכה להפעיל‬
‫כדי להשיג לך פגישה עם מרקוס?‬
‫אני פשוט חושבת שמרקוס לא ממש מתאים לנו יותר.‬
‫אנחנו צריכות עורך דין חדש.‬
‫למה?‬
‫לורה? -היא שכבה איתו.‬
‫לורה! -שכבת עם עורך הדין שלך לגירושין?‬
‫לא.‬
‫אלוהים. אימא, מה יש לך?‬
‫מה? -אל תשפטי.‬
‫אכפת לך רק כי את חוששת לירושה.‬
‫כן, ברור.‬
‫מי לא עושה הסכם ממון לנישואים כושלים מס' 4?‬
‫נכון. -תודה.‬
‫אני אומרת להם שאת משלשלת.‬
‫לכן לא יכולת להגיע.‬
‫וניפגש מחר כדי לחתום.‬
‫זה דוחה.‬
‫אני מתרגשת כל כך לקראת הערב, דרך אגב.‬
‫נחשי מה? דניאל מביא את צ'רי.‬
‫אנחנו אוהבות אותה?‬
‫אנחנו לא סגורות על זה.‬
‫לורה.‬
‫היי. -תערוכה נהדרת.‬
‫תודה.‬
‫ברכותיי. -תודה, מריאן.‬
‫אני מאוד מעריכה את זה שבאת.‬
‫מה קורה, מרקו? טוב לראות אותך.‬
‫תודה רבה.‬
‫כמה מרגש לראות אותך.‬
‫תודה.‬
‫אני אחזור.‬
‫איזבלה. -כן.‬
‫הנסיעה לספרד הגיעה בתזמון מושלם בשבילך.‬
‫תהיי עם דניאל האהוב שלך.‬
‫כן.‬
‫הרחק מהגנבת‬
‫רוצחת החתולים… סליחה, החברה שלו.‬
‫אלוהים, הוא ענה. -מי זה?‬
‫זה הנרי, מנהל בית הספר שצ'רי טענה שלמדה בו.‬
‫"אין שום תיעוד שלה."‬
‫לורה, הם רוצים לצלם תמונה בזריזות לפני שתלכי.‬
‫בסדר, כבר אגיע. תודה, הארייט.‬
‫הווארד, המכונית מוכנה לקחת אותנו לארוחת הערב.‬
‫איפה דניאל?‬
‫הוא וצ'רי עזבו.‬
‫הם עזבו? -כן.‬
‫טוב.‬
‫חשבתי שתישן אצל מריאן הלילה.‬
‫לא.‬
‫אני…‬
‫זה היה מוזר שדניאל עזב מוקדם ואפילו לא אמר שלום, לא?‬
‫נכון?‬
‫ממש לא אופייני לו.‬
‫כן.‬
‫היי.‬
‫אני אוותר עליה.‬
‫את מוכנה שאני אוותר על מריאן?‬
‫לא, עדיין לא.‬
‫עדיף ככה.‬
‫כן.‬
‫את צודקת.‬
‫- חתול נעדר - פרס משמעותי -‬
‫אני קרובה ממש למשרד של צ'רי.‬
‫אני קצת מתפתה לעבור שם ולראות אם היא באמת עובדת שם.‬
‫זה מטורף?‬
‫את חושבת שגם זה היה שקר?‬
‫אני לא יודעת, אולי.‬
‫מה תגידי אם תראי אותה?‬
‫אני לא יודעת, אני אחשוב על משהו.‬
‫נדבר אחר כך.‬
‫אני מתחתן בשבת!‬
‫זה נגמר.‬
‫היי! זהירות!‬
‫- צ'רי -‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫גם אני אותך, אחי.‬
‫דירת לופט קטנה עם נוף פנורמי.‬
‫- המבידג' והולמס מומלצים - נכסים אחרונים -‬
‫מה לגבי פנטהאוס ענק ויקר כדי לפצות על חבילה קטנה?‬
‫אלוהים.‬
‫פנדורה.‬
‫היי! פנדורה.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫אני מצטערת מאוד.‬
‫צרכתי כמות עצומה של אלכוהול וסמים אתמול בלילה.‬
‫אל תעשי את זה.‬
‫אני מנסה ממש לא לבכות או להקיא.‬
‫אוי ואבוי.‬
‫דייט לוהט?‬
‫לא.‬
‫יצאתי עם הבנות מסנט פלוריאנ'ס.‬
‫הן פראיות.‬
‫אני אטפל בנכס.‬
‫אלוהים, את אלופה.‬
‫רק צריך להגיע לחגיגה בארוחת הצוהריים.‬
‫מה אנחנו חוגגים?‬
‫מינית את פנדורה לסגנית מנהל?‬
‫בדיוק באתי לדבר איתך.‬
‫ברבעון האחרון, סגרתי יותר עסקאות‬
‫מכולם במשרד הזה יחד.‬
‫אני יודע, העבודה שלך הייתה לא פחות ממדהימה.‬
‫אז מה עוד אתה רוצה ממני, אליוט? דם?‬
‫זו הייתה החלטה אסטרטגית בלבד.‬
‫יש הזדמנויות לסוכנות דרך אימא של פנדורה.‬
‫איפה זה משאיר אותי?‬
‫תורך יגיע.‬
‫טוב.‬
‫ביי.‬
‫פנדורה. -שלום, אליוט.‬
‫נוכל לדבר על המשמעות של סגנית מנהל?‬
‫בהחלט. מתרגשת!‬
‫- אליוט -‬
‫רוכבים, יש סיבה שבאתם לכאן היום, נכון?‬
‫אני רוצה שתחשבו על הסיבה הזאת.‬
‫תנו לה להדריך אתכם עד סוף השיעור.‬
‫והקול הקטן הזה בתוך הראש שלכם,‬
‫שאומר שאתם איטיים מדי, שאתם חלשים מדי,‬
‫שאתם לא מסוגלים, אני רוצה שתגידו לקול הזה לסתום,‬
‫כי אתם מסוגלים!‬
‫בסימן שלי, קמים מהמושב ורוכבים לפי הקצב.‬
‫בעוד חמש, ארבע, שלוש, שתיים, אחת, קומו!‬
‫קדימה! כן!‬
‫פאק.‬
‫- מיליאקס - אמרתי כן! -‬
‫- ניקולס - מילי - מאורסים -‬
‫הגיע הזמן לשעוות הביקיני שלי.‬
‫אין לך לקוח בקרוב? -לא, אני אחזור בזמן.‬
‫אם היית רואה הולך שם, היית יודעת שזה מקרה חירום.‬
‫היי. -שלום.‬
‫פנדורה.‬
‫דיברנו בטלפון על דירת הפנטהאוז.‬
‫סליחה, הקדמתי קצת.‬
‫אני דניאל סנדרסון.‬
‫הידוע גם כ"שמוק".‬
‫כן.‬
‫אין צורך להתנצל.‬
‫בכנות, היינו ממש…‬
‫שמוקים.‬
‫אני מבין לגמרי.‬
‫גם אני לא הייתי רוצה לעשות איתי עסקים. אבל…‬
‫אתה נוהג, או שאני אנהג?‬
‫וואו. -כפי שאתה יכול לראות,‬
‫זה יותר מדירה.‬
‫זה סגנון חיים.‬
‫"סגנון חיים"?‬
‫כן.‬
‫זה עובד על טיפוסים כמוך לרוב.‬
‫טיפוסים כמוני?‬
‫כן, מאיזה תאגיד פיננסי, אני מניחה.‬
‫אאוץ'.‬
‫בסדר, תני לי את נאום המכירה.‬
‫תעבור לכאן לבד?‬
‫כן.‬
‫אתה מתכוון לארח?‬
‫באירועים מיוחדים.‬
‫זה הפנטהאוז. אז אם באמת תארח,‬
‫לא תצטרך לדאוג שמא השכנים ישמעו משהו.‬
‫זה טוב.‬
‫כשאני מארח, זה נוטה להיות רועש למדי.‬
‫שלושה חדרי אמבטיה, לחץ מים מצוין.‬
‫חדר אדים, סאונה, ג'קוזי.‬
‫אם זה לא מגיע עם משרת, אני לא בקטע.‬
‫אי פעם אירחת‬
‫מול נוף כזה?‬
‫את אירחת?‬
‫לפעמים אני באה לכאן ו"מארחת" את עצמי.‬
‫זה שובב מאוד מצידך, פנדורה.‬
‫פנדורה היא העמיתה שלי.‬
‫גנבתי אותך ממנה.‬
‫שמי צ'רי.‬
‫"צ'רי"?‬
‫טוב, אם אנחנו כבר כנים, אני לא בנקאי.‬
‫אני רופא.‬
‫ייתכן שזו לא הדירה הנכונה בשבילך.‬
‫אז מה יש בי שגורם לך לחשוב שאני מתאים כל כך לדירה הזאת?‬
‫אני פשוט חושבת שהיא תתאים יותר.‬
‫והיא טעתה בתיוג המפתחות, שוב.‬
‫שנפרוץ פנימה?‬
‫נראה אותך.‬
‫תודה, דוקטור.‬
‫אז…‬
‫מה דעתך?‬
‫לדעתי…‬
‫לדעתי מצאתי את הבית החדש שלי הרגע.‬
‫זו סיבה למסיבה.‬
‫איך נחגוג?‬
‫היי, מקס, קשישא.‬
‫דני'לה, מה שלומך? בדיוק פספסת את אבא שלך.‬
‫חשבתי שהוא אמור לשחק גולף היום.‬
‫הוא לא יכול להתרחק מהבר שלנו.‬
‫הוא אומר שהוא עובד, אבל לדעתי הזרם האינסופי של ויסקי וינטג'‬
‫הוא מה שמשאיר אותו שם.‬
‫אבא שלך עובד כאן?‬
‫כן.‬
‫הוא די הבעלים של המקום.‬
‫הבנתי.‬
‫היי, מה שלומך? טוב לראותך. -היי, ברוך שובך.‬
‫השולחן שלך מוכן. -תודה.‬
‫לקחת אותי למלון של אבא שלך לדייט השלישי שלנו?‬
‫כזה שוויצר.‬
‫חכי שתראי אותי מחייב הכול על שמו.‬
‫זה ידליק אותך ממש.‬
‫מה לגבי אימא שלך?‬
‫היא עסוקה בבילויים?‬
‫לא. ממש לא.‬
‫היא מנהלת שלוש גלריות.‬
‫עובדת כל הזמן.‬
‫היא מכונה.‬
‫אתה ילד של אימא, נכון?‬
‫בהחלט.‬
‫כן. היא מסובבת אותי על האצבע הקטנה שלה.‬
‫מה איתך?‬
‫הייתי ילדה של אבא, כנראה.‬
‫היית?‬
‫הוא מת כשהייתי בת 14.‬
‫אני מצטער.‬
‫זה בסדר, זה דרבן אותי.‬
‫אני לא חיה באשליות. חייבים לעבוד קשה.‬
‫אף אחד לא יעשה זאת בשבילך.‬
‫אלא אם כן לאבא שלך יש הרבה מלונות מפוארים.‬
‫מה?‬
‫שום דבר.‬
‫אני פשוט…‬
‫מרגיש שאני מכיר אותך שנים.‬
‫בטוח שאנחנו לבד בבית?‬
‫כן, יש לנו שעות.‬
‫זה סט קוקטיילים יפה.‬
‫הוא היה שייך לווליס סימפסון.‬
‫אני לא יכולה לשמוע אותך עם כפית הכסף בפה שלך.‬
‫הוא היה של ווליס סימפסון.‬
‫כן.‬
‫לכבודה, אני אכין לנו קוקטייל פרנץ' 75.‬
‫צ'רי, את רוצה בועות או שמן?‬
‫הכול!‬
‫הארייט, תקשיבי לי.‬
‫לא, ברגע שתאתרי את זה, תתקשרי אליי.‬
‫כן, עם מספר המעקב.‬
‫בסדר, תודה.‬
‫למה אף אחד לא עובד כמו שצריך יותר?‬
‫דניאל?‬
‫הלו?‬
‫צ'רי.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫לא נשמתי במשך חמש דקות.‬
‫ריסקתי אגרטל. -מה?‬
‫תתחבאי למעלה. אני אלך לאימא שלי.‬
‫מה היא עושה כאן? -פשוט תתחבאי.‬
‫היי, אפשר את שתי אלה, בבקשה?‬
‫כן, כמובן.‬
‫אין החזרות למה שנלבש.‬
‫כן.‬
‫- לונדון ליווינג - הזוג המנצח -‬
‫- פרופיל: הווארד ולורה סנדרסון -‬
‫את לא חושבת שצ'רי זה שם קצת…‬
‫זול? -נישתי?‬
‫את בטוחה שהיא לא מחלטרת כחשפנית?‬
‫סליחה. זה…‬
‫את תאהבי אותה.‬
‫זה בסדר. -בואי.‬
‫אל תתחילו עם הבדיחות המיניות‬
‫שהייתי צריכה לסבול בבית הספר.‬
‫אימא, זו צ'רי.‬
‫שלום, צ'רי. -צ'רי, אימא.‬
‫נעים להכיר, גברת סנדרסון.‬
‫אנחנו לא בקטע של רשמיות כאן.‬
‫סליחה. אני מצטערת.‬
‫לא, זה בסדר. אני מצטערת.‬
‫לורה. תקראי לי לורה.‬
‫לורה.‬
‫אימא, אלה בשבילך.‬
‫תודה, כמה נחמד מצידך. -תוספת למשקה, יקירתי.‬
‫ברור שאין צורך בסיור בבית,‬
‫אבל אולי אראה לך את חדר השינה שוב.‬
‫זהירות על השמלה.‬
‫היי, לא. אני לא רוצה לעשות רושם רע.‬
‫יש לי רעיון טוב יותר.‬
‫דניאל, אני רק אומרת שאני…‬
‫רציתי לוודא… יש לך מושג מה זה דורש?‬
‫לורה.‬
‫כן, אימא. למרבה ההפתעה, אני יודע בדיוק מה זה דורש.‬
‫לא משנה במה תבחר, אנחנו גאים מאוד.‬
‫לדעתי זה נהדר. אני חושבת שזה מתאים בדיוק ל…‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫לא, הכול בסדר.‬
‫אני אביא סמרטוט או משהו.‬
‫לא, זה בסדר. -את צריכה עזרה?‬
‫אני פשוט אנגב את זה.‬
‫היי, מוזס.‬
‫פאק.‬
‫חרא קטן.‬
‫"לא, לא החלון."‬
‫אני בהחלט אקח את השמלה לניקוי יבש.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫את בטוחה? זו לא בעיה בכלל.‬
‫אכבס אותה במכונה.‬
‫פאק.‬
‫תראה אותך.‬
‫צ'רי, מה אבא שלך עושה?‬
‫הוא נפטר.‬
‫אני מצטערת. -זה בסדר. תודה.‬
‫מה הוא עשה?‬
‫הוא בנה… הוא היה אדריכל.‬
‫מישהו שאולי נכיר?‬
‫ויליאם ליין?‬
‫ויליאם ליין.‬
‫אולי הוא עשה משהו שנזהה?‬
‫דברים בקנה מידה קטן יחסית.‬
‫הוא עבד בעיקר מפה לאוזן.‬
‫ודאי נוכל למצוא משהו ברשת, נכון?‬
‫אני מתעניינת מאוד בעיצוב אדריכלי.‬
‫הוא מת לפני כ-15 שנה.‬
‫אז אני לא יודעת אם זה… -באמת?‬
‫אני בטוחה שיש תיעוד של זה איפשהו.‬
‫אימא, תניחי את הטלפון. את קצת מלחיצה.‬
‫אני מצטערת. אני רק מתעניינת, מותק.‬
‫פאק, זה היה מוזר. -אני יודע.‬
‫די.‬
‫בסדר.‬
‫היא בחיים.‬
‫אליוט נותן לי לגור באחת הדירות שלו.‬
‫לכן לא הייתי כאן.‬
‫כן.‬
‫ראיתי אותו, את יודעת? את ניקולס שלך.‬
‫בכל המגזינים האלה, עם הבחורה הזאת.‬
‫הוא לא ניקולס שלי, אז…‬
‫אמרתי לך, נכון?‬
‫כל הזמן אמרתי, "הוא שונה מדי בשבילך".‬
‫הם באמת שונים.‬
‫את חושבת שאני לא יודעת? אני עובדת איתם בכל יום.‬
‫הם רק צריכים לנשום, והכול מגיע אליהם.‬
‫את יודעת, רוב השכן, הוא רווק שוב.‬
‫והבן של פולה.‬
‫מה רע בזה שאוהבים מישהו שבמקרה יש לו כסף, אימא?‬
‫הוא לעולם לא יתחתן איתך. -בסדר.‬
‫תראי, אני קצבית, ואביך היה בנאי, אהובה.‬
‫אין יותר עמך מזה. אין מצב.‬
‫הם לא מתערבבים. -בסדר.‬
‫זה נהיה משעמם.‬
‫שלום, יקיריי. שניכם נראים מהמם.‬
‫אתה מאחר למסיבה של אימא שלך?‬
‫לא, זו הייתה אשמתי. סליחה.‬
‫הריקוד הארוטי האחרון התמשך.‬
‫נתראה בפנים. -כן.‬
‫היי. -גאונה.‬
‫בסדר. זה מספיק.‬
‫הסתכלת על זה מספיק. את מנסה לגרום לי לקנא?‬
‫לא, בכלל לא. -לא?‬
‫את כן. -לא.‬
‫זה המשחק שלך. -לא.‬
‫את מנסה לגרום לי לקנא.‬
‫מה?‬
‫אימא שלך לא מחבבת אותי, אני רואה.‬
‫לא. זה לא נכון.‬
‫לא, היא פשוט תמיד עצבנית ומתוחה בדברים האלה.‬
‫אבל כדאי שאלך להגיד שלום.‬
‫אמצא אותך בקרוב.‬
‫היי, לעולם לא תנחש מי כאן.‬
‫מהר, תגיד שלום.‬
‫נתראה עוד מעט, בסדר?‬
‫היי, לורה. -צ'רי, היי.‬
‫מה שלומך? -אני בסדר. מה שלומך?‬
‫זה מדהים. תודה שהזמנת אותי.‬
‫אני חושבת שהציורים של רייבן פשוט מרתקים.‬
‫זה ריבן.‬
‫ריבן. סליחה.‬
‫סלחי לי לרגע.‬
‫אין מצב.‬
‫אני חושבת שאנחנו…‬
‫צריכים לעוף מפה.‬
‫אני חושב שזה רעיון נהדר.‬
‫לא. לא! דניאל!‬
‫אלוהים!‬
‫סליחה, דחקתי בך לצאת משם.‬
‫את צוחקת?‬
‫אני מרוצה.‬
‫אני פשוט לא מחבבת אנשים אחרים.‬
‫לא. אנשים אחרים הם על הפנים.‬
‫את צריכה לבוא איתנו לספרד.‬
‫עם המשפחה?‬
‫חשבתי שאנחנו לא מחבבים אנשים אחרים.‬
‫אני מחבב את ההורים שלי קצת,‬
‫אבל אני מחבב אותך הרבה.‬
‫טוב. אני אבוא. -"טוב"?‬
‫כשאני אומר שאני מחבב אותך,‬
‫מה שאני באמת מתכוון לומר זה…‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫גם אני אותך.‬
‫תפסיקי לעקוב אחריי, חתיכת יצורה מזדיינת!‬
‫מה? -קודם את מחכה לי בחדר הכושר,‬
‫ואז את עוקבת אחרי מילי לגלריה לאומנות.‬
‫הייתי עם מישהו.‬
‫ברור. צ'רי, את חולה.‬
‫אני לא מאמין שאת עושה את זה שוב. -תקשיב, יא דביל…‬
‫אני מתחתן ביום שבת!‬
‫זה נגמר, בסדר? תמשיכי הלאה!‬
‫המשכתי הלאה, עם מישהו הרבה יותר טוב ממך.‬
‫אז אנחנו באותו מצב.‬
‫אני לא מאמין שהזדיינתי איתך בכלל.‬
‫את עושה לי בחילה.‬
‫הינה היא.‬
‫הינה צ'רי האמיתית.‬
‫מתחת לבגדי המעצבים המזויפים… -זהירות!‬
‫…את סתם פרחה מגעילה.‬
‫לך תזדיין.‬
‫פאק.‬
‫לורה.‬
‫היי. -היי.‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫בדיוק הייתי בדרכי לחנות המסגרות. מה איתך?‬
‫אני עובדת כאן. -נכון. כמובן.‬
‫כן.‬
‫דרך אגב, אישרו לי את החופשה.‬
‫אז אני יכולה לבוא לספרד. זה רשמי.‬
‫דניאל סיפר לך?‬
‫כן, מובן שהוא סיפר לי.‬
‫טוב. -כן.‬
‫אני שמחה כל כך שתצטרפי אלינו. -כן, גם אני. אני מתרגשת ממש.‬
‫זה נהדר. טוב, זה… סליחה, אני חייבת לרוץ.‬
‫טוב לראות אותך. -בסדר.‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬
‫הרשו לי להציג את החתן והכלה, ניקולס ומילי הייל.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫היא פסיכית לגמרי.‬
‫וכשהיא לא משיגה את מבוקשה, היא תוקפת בלי רחמים.‬
‫- בעונה הזו של "בת הזוג" -‬
‫אני ממש מצפה להכיר אותך יותר.‬
‫מעולם לא ראיתי את דניאל מאושר כל כך.‬
‫היי.‬
‫את תשחקי יפה, נכון? -לא החלטתי.‬
‫מעולה.‬
‫היא הסתכלה לי ישר בעיניים.‬
‫את בטוחה שאת לא מדמיינת את זה? -זה כאילו היא שולטת בו.‬
‫אני לא מאמינה שתגור לגמרי לבד.‬
‫אני אגור שם עם צ'רי.‬
‫אני חושבת שהיא לא מי שאתה חושב שהיא.‬
‫הצילו!‬
‫שכחת מה היא עשתה לי?‬
‫עשירים יכולים לעשות הכול בלי להיענש, אבל את לא.‬
‫את רוצה שאני ארחרח קצת?‬
‫כן.‬
‫את לא סנובית, את פסיכופטית.‬
‫הפחדתי אותך?‬
‫את שונאת אותה כי היא מחליפה אותך.‬
‫אימא! את חונקת אותי!‬
‫פאק!‬
‫היא בטח בת זונה חכמה!‬
‫את עשית את זה, נכון? נכון?‬
‫בבקשה, לורה, אני מתחננת.‬
‫אני אספר לך על הבת שלי.‬
‫אני לא הולכת לשום מקום.‬
‫כן, נראה.‬
‫בת הזוג‬
‫- לפי רומן מאת מישל פרנסס -‬
‫תרגום כתוביות: מאיה קציר‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬ תך.‬