‫הצילו!‬
‫בת הזוג‬
‫- צ'רי -‬
‫אני מתרגש כל כך שאת באה.‬
‫על זה שאת סובלת את המשפחה שלי,‬
‫אני רוצה שתטוסי במחלקת עסקים.‬
‫קני כרטיס בבריטיש איירווייז.‬
‫לא.‬
‫אני אטוס בתיירים.‬
‫מאוחר מדי. כבר הפקדתי 800 בחשבון שלי.‬
‫דניאל, זה נדיב מאוד.‬
‫תודה.‬
‫תזמיני כרטיס, ותארזי את הביקיני הכי קטנטן שלך. אני אוהב אותך.‬
‫אוהבת אותך, ביי.‬
‫היי.‬
‫אני רוצה לנסוע לחופשה.‬
‫אני יכולה לבוא?‬
‫אפילו אני בקושי רצויה שם.‬
‫אני יודעת שאת לא רוצה את עצתי… -מה, פשוט להיות עצמי?‬
‫אלוהים, לא. זה רעיון נורא.‬
‫לא, מה שהתכוונתי להגיד זה שפשוט תיסעי ותיהני.‬
‫אני שונאת את כל הבגדים שלי.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫לקניות.‬
‫- ספידיג'ט -‬
‫- 9:30 - ספידיג'ט - נחתה -‬
‫- 11:20 - לונדון - בריטיש איירווייז BA678 - צפויה לנחות ב-11:15 -‬
‫זוזי כדי שאוכל לשבת.‬
‫- נחתה -‬
‫שיט. סליחה.‬
‫- ארטספו - התערוכה של לורה סנדרסון צולעת -‬
‫זו.‬
‫זו האחת.‬
‫כן.‬
‫אני מקווה שהוא שווה את זה.‬
‫בהחלט כן.‬
‫הוא מדהים.‬
‫ביי.‬
‫צ'רי.‬
‫היי, סליחה.‬
‫היי.‬
‫את נראית כמו כוכבת קולנוע.‬
‫סתום.‬
‫קדימה, בואי נוציא אותך מכאן לפני שהפפראצי יגיעו.‬
‫את בסדר? את לחוצה?‬
‫כן, אני משתינה במכנסיים.‬
‫אל תפחדי, יהיה בסדר. אנחנו נעשה חיים משוגעים.‬
‫לא, אני יודעת. תודה.‬
‫אני שמח כל כך שאת כאן! אני מת כבר להראות לך הכול.‬
‫נלך לטיולים בחוף, נשוטט ברחבי העיר העתיקה.‬
‫יש ערוץ עצום כזה שאפשר לטפס בו על סלעים.‬
‫לא?‬
‫או שנוכל לעשות… סיבוב רגוע בברים במקום?‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫יש גם שף מדהים שמגיע הביתה,‬
‫ומבשל את האוכל הכי פסיכי שיש.‬
‫טירוף.‬
‫אני רק רוצה לומר שוב עד כמה נהניתי מהתערוכה שלך.‬
‫כן. -באמת חשבתי שהיא גאונית.‬
‫נראה שאת היחידה.‬
‫אני לא יודעת אם קראת את הביקורות, אבל…‬
‫לא, לא קראתי.‬
‫אנשים לא ממש התחברו ליצירות.‬
‫אני מצטערת. זה מפתיע אותי ממש.‬
‫כן, לא, קורה.‬
‫אבל הגלריה שלך אייקונית.‬
‫כולם שמעו עליה. את חושבת שתעלי שם עוד תערוכה בקרוב?‬
‫ניקח את הזמן לקראת התערוכה הבאה.‬
‫אין מה למהר, נכון, לורה?‬
‫יודעת מה? אני שמחה שאת כאן.‬
‫אני ממש מצפה ללמוד להכיר אותך.‬
‫היי, צ'רי.‬
‫רציתי להראות לך את חדר הגידול. -אימא.‬
‫תודה שאת עושה את זה.‬
‫לא ממש השארת לי ברירה.‬
‫זה היה מנזר פעם.‬
‫זה היה מנזר או מגדל שמירה. אני לא בטוח.‬
‫הינה אתן. למה התעכבתן?‬
‫אימא רצתה לעשות לקניות.‬
‫היי, דן. -זה מעולה.‬
‫היי, צ'רי. -היי.‬
‫תודה לאל שאת כאן.‬
‫איפה קרלוטה?‬
‫איפה המימוזה שלי?‬
‫הינה!‬
‫הינה הוא.‬
‫אין בעד מה.‬
‫בואי הנה.‬
‫היי.‬
‫לא אמרת לי שהן באות.‬
‫חשבתי שאמרתי. -לא.‬
‫הן באות בכל שנה.‬
‫צ'רי! יקירתי.‬
‫גילינו שהיית באותה טיסה עם בריג'יט ואיתי.‬
‫אין סיכוי.‬
‫כן.‬
‫גם טסת בעסקים, נכון?‬
‫מוזר ממש שלא ראינו אותך.‬
‫אותו חדר.‬
‫רגע, אתן עדיין חולקות חדר כשאתן כאן?‬
‫יא מוזרות.‬
‫אין לי זכות בחירה בעניין, נכון?‬
‫היא תלותית כל כך.‬
‫אני לא אוהבת לישון לבד.‬
‫למה לדעתך אני מתפשרת על גברים בינוניים?‬
‫זוכרים איך בעבר בריג'יט הייתה מתגנבת במסדרון‬
‫לחדר של דניאל?‬
‫נכון. היא חשבה שאף אחד לא עלה עליה.‬
‫מצטערת, צ'רי. קיבלת את השאריות שלי.‬
‫כן, טוב, היה מחסור ניכר באפשרויות בימים ההם, אז…‬
‫היה לך מזל. רק התדרדרת מאז.‬
‫טוב.‬
‫מי רוצה לשחק טניס?‬
‫כן, קדימה.‬
‫משחקים.‬
‫שכחתי את הגומייה שלי. לך, אני אביא אותה.‬
‫לא, אפשר פשוט לתחוב אותו פנימה, ו…‬
‫לא, דניאל, תתחפף. לך. -מה?‬
‫מצטערת, הלכתי לאיבוד.‬
‫באיזה כיוון מגרש הטניס?‬
‫בסדר.‬
‫חייב למתוח את מיתר הברך.‬
‫אלוהים.‬
‫אתה תפגע בעצמך.‬
‫מתי גידלת שיער חזה?‬
‫לא היה לך את זה בקיץ שעבר. -מה זאת אומרת?‬
‫ממש לא היה לך. -אני יכול לשאול אותך אותו דבר.‬
‫קדימה, ילדה.‬
‫טוב, צ'רי. -אלוהים.‬
‫זה אני ואת נגד אימא ובריג'יט.‬
‫תרחם עליי. בקושי שיחקתי בעבר.‬
‫את תהיי מעולה.‬
‫טניס לא היה חובה בסנט פלוריאנ'ס, יקירה?‬
‫קדימה, בריג'.‬
‫מה זאת אומרת? אני מוכנה.‬
‫חובה? טניס?‬
‫אני נשבעת. -באמת?‬
‫חימום.‬
‫כמעט.‬
‫בריג'.‬
‫פאק.‬
‫כמעט חבטת בזה.‬
‫תעמדי קצת יותר קדימה. זה יהיה קל יותר.‬
‫טוב. זה כואב.‬
‫אולי נשחק משחק? -כן.‬
‫שלי.‬
‫יא מזדיין.‬
‫אני אראה לך מה זה.‬
‫אני פתוח לרווחה.‬
‫תני בראש, מותק.‬
‫את פשוט שדה, בריג'יט.‬
‫לכן היא תמיד בת הזוג שלי.‬
‫אולי מספיק ללקק לה את התחת?‬
‫תסתובבי, אימא.‬
‫יפה.‬
‫תודה, קרלוטה.‬
‫אלוהים. בריג'יט, את בסדר?‬
‫מותק! -אלוהים, אני כל כך מצטערת, בריג'יט.‬
‫זה לא נראה כמו תאונה.‬
‫לא, זה לא.‬
‫תסדירי את הנשימה.‬
‫אני לא בוטחת בזאת.‬
‫ותחושת הבטן שלי תמיד נכונה.‬
‫את בסדר?‬
‫כן. אני בסדר.‬
‫אני מצטערת ממש. זו הייתה חבטה איומה.‬
‫קדימה, בריג'יט. היא בסדר.‬
‫זו הייתה תאונה, דניאל.‬
‫ברור שזו הייתה תאונה.‬
‫היא תהיה בסדר. היא רק קצת השתנקה.‬
‫מה קורה איתך?‬
‫למה לא סיפרת לי עליך ועל בריג'יט?‬
‫אני לא יודע.‬
‫מעולם לא שאלת.‬
‫לא ניהלנו את השיחה הזאת.‬
‫דניאל, בחייך.‬
‫זה היה מביך ממש, לגלות ככה מול כולם.‬
‫מצטער, אפילו לא חשבתי על זה. זה היה…‬
‫זה היה לפני המון זמן.‬
‫באמת, היא בערך הדבר הכי קרוב שיש לי לאחות.‬
‫זה מוזר בטירוף.‬
‫והיית מעצבן ממש במגרש הטניס.‬
‫אני יודע.‬
‫סליחה.‬
‫אני יכול להיות קצת… תחרותי.‬
‫זה ממש הוריד לי ממך.‬
‫כן?‬
‫אולי בעיניי חוסר תיאום העין-יד שלך מוריד לי ממך.‬
‫לא, די! די!‬
‫הפטמות.‬
‫אפשר לצאת מכאן קצת?‬
‫זה תלוי.‬
‫את רוכבת על אופניים?‬
‫כן, אני רוכבת על אופניים, יא זבל.‬
‫בסדר, סליחה.‬
‫לא הייתי בטוח אם יש לך איזו בעיה או משהו.‬
‫אני אביא לנו בירות.‬
‫מנופף את התחת שלי בפרצוף שלך.‬
‫תעיף את התחת הזה מהפרצוף שלי.‬
‫ממש שם.‬
‫סליחה אם התנהגתי מוזר קודם.‬
‫אני פשוט דואגת שאני לא…‬
‫לא מה?‬
‫שאני לא משתלבת.‬
‫אתה יודע… שאני לא טובה מספיק,‬
‫שאני לא יודעת לשחק טניס, או לרכוב על סוס או לעשות סקי…‬
‫למי אכפת?‬
‫תקשיבי, אני אוהב אותך בגלל מי שאת.‬
‫את לא צריכה להעמיד פנים שאת מישהי אחרת, בסדר?‬
‫אני לא רוצה שיהיו בינינו סודות, אז…‬
‫הכנתי רשימה של כל הנשים ש…‬
‫כבשתי?‬
‫אם את רוצה, נוכל לעבור עליה או שאפשר לעזוב אותה ו… פשוט…‬
‫לא, זה נהדר.‬
‫לא. נעבור על שלך קודם ואז נעבור על שלי.‬
‫נהדר. לא יכול לחכות.‬
‫טוב, אז בריג'יט… בריג'יט הייתה הראשונה שלך?‬
‫הבתולים שלך. די, נו.‬
‫טוב.‬
‫השנייה הייתה "פנלה"?‬
‫פנלה? -לכי תזדייני.‬
‫מי זו גברת תומאס?‬
‫ה… מורה שלי לקלרנית.‬
‫ניגנת בקלרנית?‬
‫זה ממש לא החלק הכי מעניין בסיפור הזה.‬
‫אלוהים.‬
‫אם תצחקי, אני אצטרך לקחת לך אותה.‬
‫לא, בבקשה, אני אתנהג יפה. -לא.‬
‫- אימא - איפה אתה? ארוחת ערב ב-20:00 -‬
‫- החלק לכיבוי -‬
‫כדאי שנחזור.‬
‫הם יתהו איפה אנחנו.‬
‫רק עוד קצת.‬
‫זה נחמד כל כך.‬
‫תפסיק להשוויץ.‬
‫צ'רי, תראי את זה.‬
‫יא דביל.‬
‫איזו חוצפה.‬
‫הינה אתם.‬
‫איפה הייתם?‬
‫אני מתקשרת אליך כבר שעות. דאגנו ממש.‬
‫סליחה, הטלפון שלי מת.‬
‫היינו במפל ופשוט איבדנו את תחושת הזמן.‬
‫מה? למה זה כל כך…‬
‫דניאל, אמרתי לך שאלפונסו מגיע הערב.‬
‫הוא בישל כל מה שאתה כי אוהב.‬
‫ושניכם פספסתם הכול.‬
‫שיט. שכחתי לגמרי שזה הערב.‬
‫זה פשוט חסר התחשבות, חבר'ה.‬
‫סליחה, אימא.‬
‫סליחה, זו טעות שלי לגמרי.‬
‫בריג'יט.‬
‫מה שלומך?‬
‫סליחה שוב. -לא. אני בסדר גמור.‬
‫אלוהים! תן לי לראות את זה. זה נורא. מה קרה?‬
‫נפילה קטנה מהאופניים. אני בסדר.‬
‫דניאל… -אימא. אימא!‬
‫באמת, הכול טוב. אני בסדר.‬
‫אבל זה עלול להזדהם, מותק.‬
‫עיסוי רגליים?‬
‫מה אני מקבלת?‬
‫מילות עידוד?‬
‫לא, תודה.‬
‫זיון? -לא, תודה.‬
‫לדחוף שלוש אצבעות?‬
‫בבקשה!‬
‫יש! -נו, באמת.‬
‫זהירות.‬
‫סליחה.‬
‫זה הכואבי שלך מאתמול?‬
‫אימא לא נישקה כדי שיחלים?‬
‫אוי, לכי תזדייני.‬
‫נו, תודה בזה.‬
‫זה היה קצת…‬
‫זה היה קצת קריפי.‬
‫לא הייתי אומר קריפי.‬
‫היא פשוט אוהבת לטפל באנשים.‬
‫רוב האנשים יגידו שזו תכונה חיובית.‬
‫אני אצא לריצה.‬
‫דניאל…‬
‫היי.‬
‫תיכנסי.‬
‫איזה חדר יפה.‬
‫אני שונא אותו. הייתי מוציא הכול אם הייתי יכול.‬
‫דניאל לא מדבר עליה.‬
‫קשה להתאבל על מישהי שלא פגשת מעולם.‬
‫שזה דבר טוב.‬
‫יש מספיק אבל בבית הזה גם ככה.‬
‫תמיד נראה שהכול אצלך בשליטה.‬
‫מה שלומך, באמת?‬
‫אף אחד לא שאל אותי את זה המון זמן.‬
‫אני מניח, בתור הגבר…‬
‫זה מוזר, כי גרמו לי להרגיש קצת כאילו…‬
‫כאילו הכאב שלך הוא פחות מהכאב של האם?‬
‫כן.‬
‫בדיוק.‬
‫זה בטח קשה ממש.‬
‫היא הכי דומה לך.‬
‫זה מה שחשבתי תמיד.‬
‫בואי נאכל ארוחת בוקר.‬
‫צ'רי, חשבתי על זה,‬
‫אני רוצה לקשר אותך עם השותף העסקי שלי, מקס.‬
‫איש נדל"ן רציני.‬
‫הוא רוצה לעבור לדיור בר-השגה,‬
‫ואני חושב שמישהי כמוך תועיל מאוד לצוות שלו.‬
‫אולי הכרטיס שלו עליי אפילו.‬
‫כן.‬
‫אתה צוחק? -תתקשרי אליו.‬
‫זה נחמד מצידך ממש. תודה רבה.‬
‫אל תהיי מצחיקה. את חלק מהמשפחה עכשיו.‬
‫את יודעת, אני חושב שמעולם לא ראיתי את דניאל מאושר כל כך.‬
‫למה הדלתות לחדר של רוז פתוחות?‬
‫צ'רי ואני היינו שם עכשיו.‬
‫אתה יודע שאני לא אוהבת שאנשים נכנסים לשם.‬
‫לי בוודאי מותר להיכנס.‬
‫את יודעת איפה דניאל?‬
‫לא.‬
‫הוא יצא לריצה, אבל…‬
‫כשהוא יחזור, תוכלי להגיד לו שאני צריכה לדבר איתו?‬
‫כן.‬
‫פאק.‬
‫דניאל?‬
‫היי, איפה אתה?‬
‫אני בחדר שלנו.‬
‫צא למרפסת.‬
‫שאלוהים יעזור לי, את שווה כל כך.‬
‫בוא הנה.‬
‫לא.‬
‫לא, בואי את לפה.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫אימא! מה את עושה?‬
‫מה את עושה? -סליחה!‬
‫מה נסגר?‬
‫סליחה. -נורא.‬
‫תודה לך על זה, סירנה משחיתה שכמוך.‬
‫בכל מקרה, נטאטא את הזיכרון הזה מתחת לשטיח.‬
‫רגע, את רטובה.‬
‫נוכל לבלות את שארית הבוקר לבד?‬
‫למען האמת, כולנו יוצאים לשיט ביאכטה היום.‬
‫יאכטה?‬
‫אני מצטער כל כך שאני גורר אותך ליאכטה מחרידה.‬
‫איך תעמדי בזה?‬
‫את בסדר?‬
‫לא, זה פשוט…‬
‫למה אתם חייבים לבלות כל הזמן ביחד?‬
‫הם לא יכולים לשחרר קצת?‬
‫אתה בן 27 ובחופשה עם בת הזוג שלך.‬
‫לא, בת הזוג שלי בחופשה עם המשפחה שלי.‬
‫אי אפשר לעשות מה שבא לנו.‬
‫אבל תסמכי עליי, כיף לשוט בסירות, בסדר?‬
‫אני הולך להתקלח.‬
‫תוכל למרוח לי את הגב, דניאל? -בטח.‬
‫אלה החיים, נכון, חבר'ה? -כן.‬
‫הווארד, איך זה שאין לך צעצוע כזה?‬
‫כי זה כמו דימום בלתי פוסק של כסף.‬
‫הן גם רעות ממש לסביבה.‬
‫ממתי אכפת לך מהסביבה, בריג'יט?‬
‫מצאת את הצמיד שלך?‬
‫אני יודעת, זה מטורף. חשבתי שאיבדתי אותו בלונדון.‬
‫אבל כנראה השארתי אותו כאן.‬
‫למעשה, יש לי בקבוק מים רב-פעמי שיחלוק על ההצהרה הזו.‬
‫אני הולכת להסתכל על האופק.‬
‫תודה.‬
‫סאפ? -כן.‬
‫צ'רי, אני אלך להכין את הגלשנים.‬
‫כן.‬
‫מזג האוויר מהמם. מהמם, יקירתי, נכון שהוא מהמם?‬
‫מהמם.‬
‫את תמיד מרמה. -אני לא מרמה.‬
‫בריג'! -תפסיק!‬
‫תפסיק לנסות להפיל אותי!‬
‫את סובלת ממחלת ים, מה? -כן, כנראה.‬
‫לא ממש ביליתי הרבה זמן על סירות.‬
‫להביא לך עוד משהו?‬
‫צ'רי, את נכנסת?‬
‫לא, אני בסדר.‬
‫הם באמת נראים טוב ביחד, נכון? -כן.‬
‫חבל שזה לא הסתדר ביניהם.‬
‫נכון? -אבל עוד יש תקווה, אני מניחה.‬
‫זה של הונזה ג'י? הוא חדש?‬
‫כן, אבל יש לי אותו זמן מה.‬
‫את יודעת, הם יקרים נורא.‬
‫בואי, צ'רי. -נעשה תחרות. תיכנסי.‬
‫את צריכה להיות בכושר די טוב כדי לעלות על דבר כזה.‬
‫זה קשה יותר ממה שזה נראה.‬
‫אלוהים אדירים, יקירה. את בסדר?‬
‫כן, יש לי קצת בחילה, אבל אני אהיה בסדר.‬
‫את נראית נורא.‬
‫אולי תעלי ותשבי איתנו?‬
‫לא, זה בסדר. נתראה עוד מעט.‬
‫אחרון שמגיע לחוף קונה סנגריות לכולם.‬
‫חכו. דניאל. -קדימה.‬
‫את מחביאה ארנק בביקיני הזה?‬
‫שמוק מזוין.‬
‫יא רמאית. -אלוהים. סתום.‬
‫הצילו!‬
‫- לורה -‬
‫מה יש לו שם?‬
‫הוא צריך להיות כאן.‬
‫אבא.‬
‫קדימה.‬
‫תניח את זה. תצטרף. תיהנה.‬
‫לך לרקוד עם האישה היפה הזאת!‬
‫חיוך.‬
‫טוב, אני נוסע לאסוף את צ'רי.‬
‫נתראה אחר כך.‬
‫את תתנהגי יפה, נכון?‬
‫לא החלטתי.‬
‫לורה.‬
‫לא יודעת, הווארד.‬
‫היא נתנה אגרוף למישהו.‬
‫מעולם לא נתתי אגרוף לאף אחד. אתה?‬
‫והיא עשתה את זה כאילו זה כלום.‬
‫אולי זה הגיע לבחור.‬
‫תראי, אנחנו לא מכירים את המצב,‬
‫אנחנו צריכים לתת לה ליהנות מהספק.‬
‫דניאל מצפה ממש לחופשה הזאת.‬
‫צריך להתאמץ באמת כדי לגרום לזה לעבוד.‬
‫טוב.‬
‫היא בטח לחוצה ממש.‬
‫שיט.‬
‫עוד ביקורת רעה.‬
‫אל תקראי אותן.‬
‫ידעתי שריבן לא נכון.‬
‫צריך להקשיב לאינטואיציה.‬
‫היו עוד מכירות?‬
‫לא יודעת. לא הייתי בעניינים.‬
‫אולי תבדקי.‬
‫לא, את יודעת מה? שכחי מזה.‬
‫זו הייתה פשלה. הבאה תהיה טובה יותר.‬
‫עכשיו תירגעי ותיהני.‬
‫איך הולך?‬
‫נראה כמו משפחה מאושרת.‬
‫מתי היא הגיעה?‬
‫הבוקר.‬
‫דניאל הטיס אותה במחלקת עסקים.‬
‫הבוקר?‬
‫כן.‬
‫מה?‬
‫הייתה רק טיסה אחת שהציעה מחלקת עסקים היום,‬
‫הטיסה של בריטיש שבריג'יט ואני טסנו בה.‬
‫את בטוחה? -במאה אחוז.‬
‫והיא לא הייתה עליה, יקירתי. אין סיכוי שלא היינו רואות אותה.‬
‫מה?‬
‫את חושבת שאולי היא שמרה‬
‫את שאר הכסף שדניאל שלח לה?‬
‫את רוצה שאני ארחרח קצת?‬
‫כן. -בסדר.‬
‫תוכלי? -כן.‬
‫תשמעי, הווארד הורה לי מפורשות‬
‫להיות הכי בסדר איתה.‬
‫בואי רק נראה אם נוכל לערער אותה קצת.‬
‫בסדר, אבל בעדינות.‬
‫עדינות היא השם השני שלי.‬
‫צ'רי! יקירתי.‬
‫גילינו שהיית באותה טיסה עם בריג'יט ואיתי.‬
‫כן?‬
‫מוזר. איך לא נתקלנו בך?‬
‫יש לי בחילות קשות בנסיעות.‬
‫אני שמה מסכת עיניים ואוזניות ברגע שאני במטוס.‬
‫אני נכנסת בך עכשיו.‬
‫קדימה. נראה למה את מסוגלת. -בוא.‬
‫אני נחמדה אליך. אני מרגישה שיש לך נכות קלה.‬
‫את בסדר?‬
‫בריג', את בסדר?‬
‫פשוט תנשמי, יקירתי.‬
‫אלפונסו כאן.‬
‫אימא, תירגעי. -אלפונסו, יקירי,‬
‫טוב כל כך לראות אותך שוב.‬
‫אלפונסו! אני אקח את זה. אלפונסו, טוב כל כך לראות אותך.‬
‫אני אעזור לך.‬
‫דניאל מתרגש ממש.‬
‫רק רציתי לוודא שקיבלת את התזכורת על הקרמה קטלנה,‬
‫כי זו המנה האהובה עליו.‬
‫לורה, מה את חושבת שאני?‬
‫אני לא שוכח את המנה האהובה על היפיוף.‬
‫20:00 בול, שלא אגיש אוכל קר, בבקשה.‬
‫לעולם לא.‬
‫מובן שלא.‬
‫לא סיפרתי לך שאת מאומצת?‬
‫סתמי.‬
‫חשבתי שסיפרתי.‬
‫הינה אתם.‬
‫שיט. סליחה, אימא.‬
‫שכחתי לגמרי שזה הערב.‬
‫זו המנה האהובה עליי.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫דניאל, אתה מדמם. מה קרה?‬
‫נפצעתי. נפלתי מהאופניים. אני בסדר.‬
‫אימא, באמת… -לורה, תפסיקי לדאוג. זה רק שפשוף.‬
‫נו, באמת.‬
‫הבן אדם עומד להיות מנתח טראומה.‬
‫בואי, שבי, צ'רי.‬
‫זה נראה טעים.‬
‫- הונזה ג'י 180.00 ליש"ט -‬
‫- טסטר -‬
‫- ספידיג'ט -‬
‫לורה גורמת לך להרגיש כאילו היא היחידה שמתאבלת במשפחה?‬
‫כן. אני מניח שכן.‬
‫הווארד, אני מצטערת. זה פשוט לא הוגן.‬
‫זה בטח קשה לך ממש.‬
‫אלוהים! אימא!‬
‫מה את עושה?‬
‫אימא! מה את עושה?‬
‫מצטערת ממש!‬
‫סליחה.‬
‫פאק.‬
‫פאק!‬
‫קדימה.‬
‫הצילו!‬
‫אלוהים.‬
‫את בסדר?‬
‫אל תספרי שאני לא יודעת לשחות.‬
‫זה מביך כל כך.‬
‫אני לא אספר.‬
‫נראה לי שאת מוכנה לרדת מהסירה.‬
‫כן, בבקשה.‬
‫תודה שטיפלת בי.‬
‫כמובן.‬
‫ותקשיבי, אני מצטערת על ההתנהגות של דניאל. לא ככה גידלתי אותו.‬
‫בואי נשתה כוס יין.‬
‫כן.‬
‫אני צריכה לספר לך משהו.‬
‫לא הייתי על הטיסה של בריטיש.‬
‫לקחתי טיסה זולה יותר ובזבזתי את שאר הכסף על בגדים‬
‫כי הייתי לחוצה ממש ורציתי להיראות שייכת.‬
‫תקשיבי.‬
‫בואי נעשה הסכם, בסדר?‬
‫מספיק עם השקרים.‬
‫בסדר. כן.‬
‫כן.‬
‫התחלנו ברגל שמאל.‬
‫ואני יודעת שלפעמים אני יכולה להיות קצת יותר מדי מגוננת על דניאל.‬
‫לפעמים.‬
‫זה משום שאני אוהבת אותו כל כך.‬
‫אני יודעת.‬
‫גם אני.‬
‫שלום.‬
‫יש לך ארנב?‬
‫כן, טוב מאוד.‬
‫שניים, בבקשה.‬
‫את רוצה את אלה?‬
‫אפשר להריח אותם?‬
‫כמובן.‬
‫זה לא טרי.‬
‫לא גברתי, הבשר מיושן, אך לא מקולקל.‬
‫אני יודעת מה הריח של בשר מיושן.‬
‫תראה לי את הפנים.‬
‫רואה, החלק הפנימי ירוק, כמו בייקון ישן.‬
‫אחד אחר, בבקשה.‬
‫זה היה מדהים. איך ידעת את כל זה?‬
‫אימא שלי קצבית.‬
‫ואת מדברת ספרדית.‬
‫כן, ביליתי כמה קייצים באיים הקנריים‬
‫במכירת דירות נופש משותפות, אז קלטתי די הרבה.‬
‫אז הבנת…‬
‫את העלבונות שלך ושל קרלוטה. כן.‬
‫אני מצטערת, צ'רי. -זה בסדר.‬
‫אני מבטיחה שלא הייתי עושה דבר כזה בכוונה.‬
‫זו הפעם האחרונה שאני מחזיקה מחבט טניס.‬
‫אני סכנה לכולם.‬
‫תראי את זו.‬
‫היא יפה ממש.‬
‫חמודה, נכון? -כן.‬
‫בואי תמדדי אותה.‬
‫לורה!‬
‫היא מהממת עלייך.‬
‫את חייבת אותה. זה ממני.‬
‫לורה. -לא, אני מתעקשת.‬
‫לורה, זה נדיב מאוד מצידך.‬
‫יש להם את הבושם שלי.‬
‫דניאל מת עליו.‬
‫וגם אחד כזה, בבקשה.‬
‫525 אירו, בבקשה.‬
‫תודה רבה, לורה. -בכיף.‬
‫תמיד רציתי בת שאוכל לקנות עבורה.‬
‫אלוהים, כולם אותו הדבר.‬
‫בואי נקנה גלידה. -כן.‬
‫פיסטוק.‬
‫לחיים.‬
‫אפשר לשאול אותך שאלה?‬
‫מי היה האיש שראיתי שנתת לו אגרוף מחוץ למשרד שלך?‬
‫ראית את זה?‬
‫הוא איזה אקס נוראי של מישהי שעובדת איתי.‬
‫הוא כל הזמן בא ומטריד אותה.‬
‫לא הייתי צריכה להרביץ לו.‬
‫מעולם לא הרבצתי לאף אחד. אני באמת לא אדם אלים.‬
‫עוד קצת בשבילי, בבקשה.‬
‫כן?‬
‫הינה שתיכן.‬
‫הבאתי תגבור.‬
‫אתן בסדר?‬
‫דניאל. אני לא מאמינה שעזבת אותה ככה.‬
‫שיט.‬
‫צ'רי, אני כל כך מצטער.‬
‫ברצינות.‬
‫אתה נהיה כזה תחרותי בקטע מוזר.‬
‫ואז אתה נהיה אנוכי לגמרי ולא מודע בכלל לאנשים אחרים.‬
‫אני מסכימה.‬
‫תקשיב. היא האורחת שלך.‬
‫אל תגרום לה להרגיש בחוץ.‬
‫אתן צודקות לגמרי. אני חמור.‬
‫אני אנסה להשתפר.‬
‫אני אוהבת אותך. -ואני אוהב אותך.‬
‫אתה יכול ללכת עכשיו.‬
‫בסדר. תיהנו.‬
‫אתם באמת מאוהבים, נכון?‬
‫ההרגשה הזאת.‬
‫לא הרגשתי אותה כל כך הרבה זמן.‬
‫מאז שפגשת את הווארד?‬
‫היה אדם אחר.‬
‫היה.‬
‫מי הוא היה?‬
‫היא.‬
‫זה מפתיע אותך?‬
‫כן.‬
‫את נראית סטרייטית.‬
‫נפגשנו בלימודי האומנות.‬
‫בעצם… זה היה אחרי שרוז מתה.‬
‫והווארד ואני עברנו תקופה קשה, והיא ממש… היא עזרה לי לעבור את זה.‬
‫והיא הייתה מישהי שיכולתי להיות לגמרי אני איתה.‬
‫התכוונתי לבלות את חיי עם לילית.‬
‫ואז גיליתי שאני בהיריון, וזהו זה.‬
‫בחרתי במשפחה שלי.‬
‫אלוהים, אני לא צריכה לדבר עליה אפילו.‬
‫כי הווארד עדיין רגיש מאוד בקשר לזה.‬
‫והוא לא יודע חצי מהסיפור.‬
‫אל תדאגי.‬
‫הסוד שלך שמור איתי.‬
‫ואני חשבתי שזרקת את החתול שלי מהחלון.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫בוקר.‬
‫בוקר. -בוקר טוב.‬
‫מה שלומך?‬
‫נהניתי איתך ממש אתמול בערב.‬
‫גם אני.‬
‫בוקר טוב לשתיינית.‬
‫שלא תעז לדבר ככה לאימא שלך.‬
‫מה התוכנית להיום?‬
‫הזמנתי סיור טעימות יין בכרם המקומי.‬
‫לא בטוח שאני יכול לעכל עוד יין היום.‬
‫אם אתה וצ'רי רוצים להישאר, אתם יכולים לבלות בבית רק שניכם.‬
‫זה יהיה נחמד ממש, האמת. את בטוחה?‬
‫כן, בהחלט.‬
‫כל השאר, יוצאים בעוד 20 דקות. -אני מוכן.‬
‫יקירה, תתלבשי, נוסעים לטעימות יין.‬
‫אני לא רוצה.‬
‫זבש"ך.‬
‫אחזור בקרוב. -אני אכין ארוחת צוהריים.‬
‫בואו.‬
‫אלוהים.‬
‫בריג'יט, דרינק לטיפול בהנגאובר. קדימה. תסתכלי.‬
‫אני באמת לא יכולה לשתות עכשיו.‬
‫את צריכה להתחיל באדום ואז לעבור ללבן.‬
‫להתחיל באדום? הוא חזק ממש.‬
‫את תרגישי טוב יותר. את לא יכולה להפסיק…‬
‫הנוף הזה.‬
‫תסתכלו עליו.‬
‫מדהים.‬
‫בריג'יט, תסתכלי על הנוף.‬
‫אין מצב. -מה?‬
‫היית מאמינה? תסתכלי.‬
‫זו החתונה של מילי וניקולס.‬
‫על מה אתן מסתכלות?‬
‫מישהו עשה קטע פסיכי לגמרי בחתונה של מילי.‬
‫…החתן והכלה, ניקולס ומילי הייל.‬
‫אומרים שהאקסית של החתן עשתה את זה.‬
‫איזו פסיכית.‬
‫- ג'ק - היו מעיים של חיות בכל מקום -‬
‫- בת' - האקסית שלו שחטה את החתונה -‬
‫אז את כן יודעת לשחות.‬
‫זה האקס שלך, נכון?‬
‫האיש שהרבצת לו.‬
‫נכון?‬
‫ברור לך שאני חייבת לספר לדניאל הכול.‬
‫את כל הסיפור.‬
‫חשבתי שאנחנו שומרות סודות.‬
‫זה איום?‬
‫אני רוצה שתתרחקי מהבן שלי.‬
‫שתי הנשים האהובות עליי.‬
‫שכחת משהו, אימא?‬
‫או שפשוט התגעגעת לצ'רי?‬
‫- מבוסס על הרומן מאת מישל פרנסס -‬
‫תרגום כתוביות: מאיה קציר‬