Pots fer-te enrere.
No. No puc.
En totes les feines hi ha codis.
Això és el que vols fer?
Tens un bon cor i les mans tacades de sang,
i no és una bona combinació.
Ei. Avui hem tancat. No podeu entrar.
- Què? - Avui, no.
- És Nadal! - Que hem tancat!
Som-hi.
Pareu! On…?
Hòstia, ho heu vist?
- Sí. - Al·lucinant!
Ens espavilem?
Ens cobrim, oi?
No et mataré abans que paguis, no soc idiota.
Deu segons.
Molt bé, preparades, llestes…
Comença la funció.
- Què coi era això? - Què era?
- Quants subnormals hi ha? - Uns deu?
No, n'hi ha més de deu.
Merda.
Ei,
Sé que un sicari vell fa pena, però no permetré que moris avui, idiota.
Espavila.
Ep!
Vaig a buscar l'Hector.
Has tornat.
Sí.
Per matar-me?
Ja no és com quan vas marxar.
La ciutat és a punt de fer un pet.
Vull la noia.
Tu i molts d'altres.
I molta gent està morint.
Qui més la busca?
No saps on t'estàs ficant, oi?
Si em volguessis matar, ja ho hauries fet.
No hauries d'haver tornat.
COLOMS NEGRES
Soc en Yarrick. Deixa un missatge després de la senyal.
Stephen, soc jo altre cop. Truca'm quan puguis.
Ai, volia preguntar-te
si saps res més de la seguretat per casa.
Sí.
- Ho tinc controlat. - Entesos.
Ens veiem a casa.
- Bona nit. - Senyor.
Vindrà de seguida.
Gràcies.
Primer ministre.
En Jim Perryman, de serveis secrets.
- Volien un oient. - Ministre de Defensa. Com va?
A veure, els xinesos creuen que la CIA va matar l'ambaixador.
I que membres de la policia ho van encobrir.
Amb qui ha parlat?
Amb dos homes en una cuina a la festa de Treball.
M'han dit que eren un enviat i un investigador de Pequín.
- Has parlat amb en Yarrick? - No respon.
D'acord.
- Ha vingut en Mitch Porter. - Que passi.
He trucat al cap de la CIA aquí. Segur que ens ho aclarirà tot bé.
- Senyors. - Gràcies per venir.
En què el puc ajudar?
En Wallace ha parlat amb els xinesos avui
i han dit coses lletges sobre la teva organització.
I estàvem xerrant i ens preguntàvem si,
i d'aquí no surt, heu matat l'ambaixador xinès.
Ho pregunta de debò?
Sí.
Això ho hauria de parlar amb el president.
En parlaré amb el president. Però abans, Mitch,
ho estic parlant amb tu.
Senyor, amb el respecte degut, comprovi la veracitat de les seves fonts,
que diria que és el govern xinès, oi?
Què ens pot dir d'en Cole Atwood?
- No sé qui és. - Au va.
És el nòvio estatunidenc de la filla d'en Chen.
El van veure fugir de l'escena del crim i entrar a l'ambaixada.
No n'ha sortit.
Mitch,
en Cole Atwood és un agent de la CIA?
Vol parlar d'agents de la CIA?
Obro la porta perquè ens senti tothom?
Què dius?
Que en aquest govern hi ha filtracions.
I tothom ho sap.
Aquí, els secrets deixen de ser-ho. Surten a la llum.
Digui?
Sí.
Perryman.
- Mare meva. - De debò? D'acord.
- Entesos. - Ja vinc.
Cinc minuts.
- Els ho dic. - Mare meva.
Han trobat un cos en un contenidor
prop de la casa del comissari Yarrick,
i l'acaben d'identificar.
Ho sento.
L'Stephen és mort?
Pel que sembla, l'han torturat.
Per l'amor de Déu…
Jo trucaria ara al president, senyor.
TALLER TRUCANT…
Qui ets?
Un secretari.
Un representant d'un ens més gran.
Qui ets tu, Helen Webb?
No calia que li féssiu això.
El que li ha passat a en Yarrick és culpa teva.
Hi haurà més violència
si et fiques en els nostres assumptes.
Ma família corre perill?
La meva família corre perill?
Creus que l'Stephen estava ficat en tot això?
En què?
En un assassinat que no ho és a mans d'un espia que no ho és?
Vols el meu càrrec, oi, Wallace?
Crec que un dia el tindràs.
I quan ho facis,
veuràs que el món no es dirigeix com tu et penses.
No funciona com tu creus.
Te n'adonaràs de seguida, de fet…
Gairebé res del que creies és el que sembla.
Et dono un consell que sé que ignoraràs:
dedica't a una altra cosa.
Per fi!
L'has trobat?
No.
¿La noia que busquem
és xinesa, d'uns 20 anys, i va drogada?
- Sí. - Doncs és aquí.
Què?
Està com un tren. Tant et costava dir-ho?
És la que buscàvem la Kent i jo.
Teníem un número per si la trobàvem.
M'ho podries haver dit. La Kent va morir buscant-la.
I a sobre la vas matar tu. Hauria molat saber-ho.
- A veure on la deixo. - Ja la cuidem nosaltres.
És com una nineta.
Una Barbie ionqui.
Que la cuidi ell, a la Barbie.
- No la puc dur a l'hotel. - Dic jo!
Sento allò de la Kent.
Ara que ho penso, no li hauria d'haver disparat al cap.
Al peu, potser.
Bé, això va així, no? Gangues de l'ofici.
Alguna havia d'acabar morta.
Igual que nosaltres, eh?
Ningú d'aquí arribarà a vell, això segur.
Jo era la tercera. Les primeres van morir i després, ella.
Mira que li deia: "tranqui i impassible".
Si no, acabes morta.
O com tu.
Com que com jo?
Tio, vas pel món veient fantasmes.
La cuidarem, però paga'ns més.
No som mainaderes.
No.
Wallace?
Què…?
Què ha passat? Vine.
Tranquil.
No m'imagino com deu haver patit.
En trobaré els responsables
i me les pagaran.
No soc qui creus que soc.
I vull que ho sàpigues perquè t'estimo.
I vull que tu també m'estimis.
Si ja t'estimo.
No.
Tu estimes l'Helen Webb, però no existeix.
No ha existit mai.
Valga'm Déu!
Ostres, quin pis tan maco.
Què collons hi fas, aquí?
No esperava que sortissis tan aviat.
No eres matiner, tu.
Tinc una filla,
per tant, ara no em queda més remei.
Com es diu?
- Ruby. - Ruby.
Què hi fas, aquí? Vaig fer tot el que em van dir.
- No he dit res a ningú. - Ja ho sé.
Per què has vingut?
Imants.
I fantasmes.
És que…
Sé que…
Presentar-me així no és… Ho sento.
Algun cop penses en mi?
Perquè suposava que no, al cap d'un temps.
És el que faria qualsevol…
Vull dir que…
Penses en algú, però creus que ell no pensa en tu,
que t'has esfumat de la seva vida.
Encara que tot et recordi aquella persona.
Hi ets constantment, com un acufen.
Com un acufen?
Com un acufen, no, sinó com…
Com una cançó que no em trec del cap.
Una de bona.
Una de trista.
He pensat en tu.
Cada cop que una ombra m'espanta.
O una remor em desperta.
Cada cop que tinc por, penso en tu.
El que va passar no tenia res a veure amb tu.
- No eren… - Per l'amor de Déu!
No em feien por aquells homes.
Em feies por tu, Sam.
Vivia amb tu.
Volia compartir la meva vida amb tu i tu em menties.
Eres un desconegut en qui confiava.
Em vaig enamorar d'un home que no existeix.
Tu saps la por que fa això?
Cada dia tinc por que em torni a passar.
Que algú en qui confio sigui un monstre que es fa passar per bona persona.
Ho sento.
Corro perill? La meva filla corre perill?
No.
Llavors no hi ha res més a parlar.
Saps què és un colom negre?
Ja està.
Ja està. Ho has fet tu.
No, ha caigut. Ha caigut només amb mirar-lo.
Què passa?
- Hola. - Ei, Helen!
Hola.
M'he ofert per decorar la caseta,
però ens hem distret, oi, Oli?
- Ens ha envaït el ninot de neu. - Ho hem empitjorat.
Però la Dani és un sol…
Sabem això de l'Stephen. I que estaven molt units.
Ets molt amable.
Jo ja marxo. Només volia dir-te que t'acompanyem en el sentiment.
Gràcies.
- Molt bé. - Ho han fet els nens?
No, jo.
Que divertit.
- En fi, ens veiem al despatx. - Sí.
T'acompanyo.
Que no t'espanti el goril·la.
Es diu Jeff. És el nostre agent de seguretat.
- Gràcies. - Ei!
- En Wallace diu que ets nova. - Hi duc un mes.
Està quadrat. D'on trec un Jeff per a mi?
Ja ens veurem.
Això espero.
Quan era petita, posàvem un arbre de plàstic.
Poc abans de Nadal, el meu pare maldava per treure'l de l'antosta.
No sembla Nadal sense les seves cames penjant del sostre
o cridant-li a ma mare que li aguanti l'escala.
Per què m'has fet venir?
Els xinesos tenen un vídeo
d'un espia estatunidenc que fuig de l'escena del crim.
- Qui és? - Es diu Cole Atwood.
És el nòvio de la filla de l'ambaixador.
El nòvio de la Kai-Ming és espia?
Els preocupa, i amb raó,
que els xinesos facin alguna estupidesa.
Per què haurien de matar l'ambaixador?
Això diu tothom. Que és impossible.
No té cap sentit, encara que siguin estatunidencs.
Què és això?
Una nota d'un tercer que vol que hi mediem.
Pagaran molts calés a l'Atwood
si talla aquest conflicte d'arrel.
Qui és aquest tercer?
No et preocupis pels detalls, Helen.
¿Vol que sabotegi els xinesos,
deserti dels EUA i exposi una xarxa d'espies a canvi de…?
Tindrà diners per a més de deu vides.
I vols que jo ho possibiliti?
No em fa cap gràcia que ho facis tu,
sobretot després d'això d'en Yarrick,
però corre pressa i ets la més ben col·locada.
Per què?
Tens contactes a l'ambaixada.
La Vanessa?
Aquesta.
He demanat a la secretària que et concerti un cafè amb ella.
Se'n mor de ganes. El seu marit la farà parar boja.
Mentre ets allà,
distreu-la i puja a l'últim pis.
L'Atwood és a l'habitació J4.
T'enviaré l'adreça on l'has de deixar.
Vinga, troba en Cole Atwood i dona-li la bona nova.
Estarà podrit de diners, evitarà una guerra
i només ha de trair el seu país.
Si es tanca una porta, s'obre una finestra.
- Això mateix. - Ja.
No t'afarta traficar amb l'engany?
Ho vas triar tu. Era el que volies. Volies tacar-te les mans, ho recordes?
En Sam està avançant.
Ben aviat sabrem qui n'és responsable i descansarem.
I tot tornarà a la normalitat just a temps per Nadal.
Bé, això espero, Helen. De debò.
Tens un missatge nou.
Reina, soc jo. Tenim la Kai Ming. T'envio l'adreça.
Qui és?
Soc jo.
Li he dut algunes coses.
Suc de taronja, raïm,
xampany i un pastís de xocolata.
És una heroïnòmana sedada, Sam, no l'aniversari de ta mare.
- No sabia què agafar-li. - Bon dia, Sam.
L'has trucada?
Heu disparat 17 persones en una discoteca, hòstia.
Creies que passaria desapercebut?
- I l'Hector no hi era? - No.
Ho faré. Tu, tranquil·la.
Encara s'ha de veure si puc estar tranquil·la o no.
Però hi hauries d'anar donant voltes.
Això sembla Picadilly Circus aquest matí.
Passa. Ja hi som tots.
Helen Webb!
Lenny Lines. No ens coneixíem en persona.
Helen, la Williams.
La vas conèixer quan va voler matar-te.
- La recordo. - Que guanyava jo?
- Recordo que éreu dues. - Sí, al principi.
Eleanor, assassina professional.
S'ha despertat?
No. Va fins al cul d'opiacis.
Quina sort. Hi ha gent que la busca?
- Sí. - Qui?
Qui sigui, ofereix molta pasta per ella.
Bé, Sam,
l'Hector ha sortit per cames, segueix lliure,
i l'has de trobar.
O començarem a parlar d'en Michael en passat,
la qual cosa, de tot cor t'ho dic, no m'agradaria.
Ja pots espavilar, collons.
- Hi has fotut en Michael? Hòstia. - No, està bé.
Està bé i no, tot depèn de com ho miris.
- La mare…! - Mare meva!
Qui collons sou? Hòstia!
- Escolta, Kai-Ming. - Et trencaré la crisma.
Escolta, para, no has…
- Mare meva! - Ei! Era de ma àvia.
- Kai-Ming, et volem ajudar. - No us conec.
T'hem salvat dels que t'havien segrestat.
Una mala notícia:
t'has de buscar nous camells. Els hem matat.
- Què? - Kai-Ming.
- Saps que el teu pare és mort? - És clar.
Saps que han mort tres més?
La teva amiga Maggie i dos homes.
Sí.
Volem trobar-ne els responsables.
Volem saber què va passar després que matessin el teu pare.
Ho sento molt.
Pots confiar en nosaltres, Kai-Ming, t'ho prometo.
No vols seure? Eh?
Vinga.
Vaig sortir amb uns amics i vam tornar al pis
i ens vam trobar el meu pare mort.
Ens vam espantar moltíssim.
El meu nòvio, en Cole, va sortir corrents
i jo no tenia el cap gaire clar.
Anava fins al cul i…
També em vaig espantar, suposo.
Me'n vaig anar corrents a…
- Conec un lloc… - Un magatzem al sud de Londres?
- Sí, a vegades hi compro. - Només hi ha morts, ara.
Quan vas passar de ser la convidada a ser un ostatge?
Quan van saber qui era.
Vaig voler marxar, però no em deixaven.
- No paraven de preguntar-me coses. - Quines?
Coses sobre en Trent.
- Qui és? - Un tio que conec.
És idiota, però sempre ens ajuda a aconseguir…
Heroïna?
Sí.
Diria que la seva família té contactes, però no ho sé.
Em preguntaven molt per ell.
I què saps d'un home que es deia Jason Davies?
En saps res?
No… Però em va deixar un missatge.
Que era company de la Maggie, que el truqués.
- Company? - Sí.
Com…?
Com que "company"?
Jo què sé.
No el vaig trucar.
No volia que passes res d'això.
Ei, va, no ploris.
Vols una copeta de xampany?
I pastís de xocolata?
Sí? Sembla que sí.
Creus que el nòvio és viu?
- Es diu Cole Atwood. És espia. - No fotis!
Sí, de la CIA. Els xinesos creuen ell va matar l'ambaixador.
La Reed vol que vagi a l'ambaixada i el tregui.
Ens aniria bé. Podríem preguntar-li coses.
Sabríem qui coi és en Trent i com en Jason hi va acabar ficat.
- És molt arriscat. - Ja ho sé.
Vols venir?
Hi ha molts tipus de companys.
Ja.
Tu i jo som companys, per exemple.
Això no vol dir que t'enganyés.
Vaig estar a punt de fugir amb ell. I si tot era mentida, Sam?
Li vas dir mai res?
Sobre… tu?
No. No li vaig dir res.
Volies marxar amb ell o només marxar?
No ho sé. Sentia…
Suposo que…
Quan vaig començar, tenia una llibreteta on m'escrivia les mentides.
I quan me les aprenia, cremava els fulls i ja estava.
Eren veritats.
A tu t'oculto coses, saps?
Oculto coses a en Wallace, als meus fills, a la Reed.
A vegades em desperto i no puc respirar. Sam, no puc respirar perquè…
No sé qui soc.
Com tothom, en realitat.
No sé perquè volia fugir amb ell.
Potser només era…
un altre full on escriure una nova mentida.
Però semblava amor.
I en Michael?
He anat a veure'l.
Quina ximpleria.
Oi que sí?
Què ha passat?
A veure, m'ha anat bé per confirmar que m'odia.
Suposo que seria pitjor no saber-ho.
Sempre m'he preguntat que si passava prou temps…
Tu ja m'entens.
Ho sento.
Ai, reina.
Ho superarem, oi?
Segurament.
Si et fes una llista dels edificis més difícils per colar-s'hi d'Europa,
el número u estaria disputat entre aquest i el Berghain.
He entrat al Berghain, però ja m'entens.
Haurem d'entrar-hi disfressats o alguna cosa per l'estil.
Hi ha ascensors de manteniment…
No, jo vaig a veure la meva amiga Vanessa.
La Vanessa?
Sí, una secretària diplomàtica de 45 anys de Delaware.
És la dona més avorrida que conec
i el meu cercle social està format
per les altes esferes del partit conservador.
I mentrestant, què faig?
Truca-hi i demana per la Vanessa Robinson.
Digues que és una emergència.
Que no pengi, així puc buscar en Cole Atwood.
Recordes quan ens vam conèixer, que t'esperava al cotxe?
La vida es repeteix, oi?
Bona sort.
Per aquí. Les coses, a la safata.
PASSI DE VISITANT
És allà. Gràcies.
- Hola. - Hola!
Ai, com m'alegra que truquessis.
- Feia mesos! - Sí.
N'estic fins al capdamunt.
- Saps això de l'Abby? - Sí.
Agafa la baixa per maternitat, i molt bé.
I saps de qui no cobriran la baixa?
Ara tinc una persona menys i no dono a l'abast.
Ai, no.
Digui?
A què et dediques, Sam?
Qui ets?
Soc…
Si et serveix, ja no ho pots empitjorar més.
Soc un executor.
Mato a canvi de diners.
Quanta gent has…?
No ho vull dir.
Digues un nombre aproximat.
Més de 20,
menys de 50.
Ho ha empitjorat, oi?
No ho sé.
Michael?
Ho sento, és que…
Et puc trucar d'aquí a no res?
M'agradaria seguir parlant.
Estàs treballant?
No.
A veure… No.
Què? No estrangularàs algú?
No.
Per favor, si jo no… No.
En fi…
Et truco de seguida. Ho sento.
Hola, puc parlar amb la Vanessa Robinson? És urgent.
…el que va fer ma mare i es va passar la vida amargada.
Com que hi vaig anar per Acció de Gràcies, ara passarem el Nadal aquí.
- Molt bé. - Sincerament, sort que…
Vanessa, et truquen. Sembla urgent.
- Dos minuts. - D'acord.
T'espero aquí.
- Ho sento molt. - Disculpi.
- Soc la Vanessa. - Hola, Sra. Robinson.
Truco de la Unitat de Protecció de la Policia Metropolitana
i he de parlar amb vostè sobre la seva escolta.
Jo no tinc escolta.
Precisament, això és el que ens preocupa.
Ha passat res?
Em temo que volen matar-la.
Qui?
Doncs…
Al-Qaeda.
- Al-Qaeda. - Sí, havien desaparegut.
I ara han tornat i…
estan molt enfadats i ens preocupa
el que hagin planejat.
Bona tarda.
No deu tenir autorització pels pisos superiors. A veure?
No, tranquil. Baixaré abans. Gràcies.
Deixi'm veure-la.
AMBAIXADA D'EUA A REGNE UNIT NIVELL 3
No li puc detallar l'amenaça.
No és…
A mi no em faria perdre la son, però em preocuparia.
No sé si m'entén.
Perdoni.
- No m'ha de fer perdre la son? - Intenti-ho.
Hem de dormir set hores.
Hauré de parlar amb el meu supervisor.
La nostra seguretat és bona.
Com ha dit que es deia?
Em dic Kent.
Brockman. Kent Brockman.
Miri…
DEIES QUE SI HE PENSAT EN TU
Esperi un moment, no pengi.
Em calen més detalls per…
HE PENSAT EN TU
MOLT, SUPOSO.
HEM DE PARLAR. NO T'HAURIA D'HAVER TRUCAT.
Sí, perdoni.
Es pot esperar dos minuts?
MICHAEL TRUCANT…
PERSONATGE DELS SIMPSON
HABITACIONS
Digui?
Com de factible és hackejar les càmeres de l'ambaixada dels EUA?
A tu què et sembla?
Truco més esperança que per una altra cosa.
És clar. La missió va molt bé, oi?
Bé…
Hi ha hagut un imprevist.
Parlaré amb els d'informàtica,
a veure si hi poden colar un virus.
Genial. Que comencin esborrant el que ha passat a l'ascensor dos
i segueixin des d'allà.
Ho sento. No ho hauria d'haver fet.
Fer el què?
No ho sé. Trucar-te, escriure't,
agafar-te el telèfon.
Però ho has fet.
Et trobo a faltar.
No ho diguis.
Et trobo a faltar.
Potser hauries de tornar.
Vols que ho faci?
No ho sé.
Vull que tu ho vulguis.
Sam, és que no ho sé.
I si t'ho penses?
Pensa què vols, què creus que pots suportar
i escriu-me "sí" o "no".
"Sí" si vols que vingui o "no" si no vols tornar-me a veure.
Ho entendré tot.
Ho sento. Per on anàvem?
- Qui ets? - Cole Atwood?
Sí.
Té.
Què és?
Una oferta que dura 30 minuts.
Sr. Brockman, doni'm la seva identificació.
He de comprovar un parell de coses.
Ai, doncs trigaré una mi… Sempre és a l'últim lloc que miro.
T'he de preguntar diverses coses.
Merda.
Què és això?
L'alarma.
Merda. He de penjar.
Ha penjat. Mou-te. Espavila!
Hi ha un BMW marró a fora. No passa desapercebut.
Ves-hi en cinc minuts.
Merda!
- Haurem de deixar el cafè. - Ho sento!
- M'ha agradat veure't. Adeu! - Sí.
- I què? - Doncs…
Li he donat. No ho sé. A veure si surt bé.
- L'alarma és cosa teva? - Sí.
- Alguna cosa més? - Ha estat un desastre.
- Què dius, ara! - Sí.
- Ei! - Hola!
- No vas a la festa? - No volia anar-hi abans que tu.
Doncs jo…
No t'ofenguis,
però fas cara que t'aniria bé una copeta.
D'acord.
Au, vinga, va.
Agafa una tassa.
Una tassa?
A veure…
Que nadalenc, això, no?
Vodka amagat?
És del comiat d'en Tim.
- Ah, sí? - Sí.
Què…? D'un glop? O…?
D'un glop.
És bo.
Escolta, no coneixia l'Stephen,
però m'han dit que era una bona persona.
Sí.
A veure, jo també ho creia,
però ja no ho sé.
Tothom té secrets.
No pots conèixer ningú mai del tot.
A veure, l'heroïna mola?
És la millor sensació del món. Però després et destrossa la vida.
T'ho treu tot.
Tot el que et feia ser tu,
com un vampir que t'ho xucla tot.
Llavors, quina nota li posaries? Un set?
Sí.
El meu pare en venia.
No ben bé.
Duia un negoci… Era una família criminal.
Per això ets…?
Una assassina?
- Sí. - Exacte.
Bé, suposo.
Sempre he tendit a la violència.
M'hi van exposar de ben petita.
Vaig veure com ma mare asfixiava un home
amb una bossa de sandvitx.
Va dir que era una desviació sexual, però mentia.
Semblem un manicomi de criminals.
Què collons…?
És ell.
Collons, què li has fet a l'alarma?
Mare meva.
- L'Helen? - Sí.
Ens vam conèixer en una conferència.
Que típic.
Típic? Sí, suposo.
Va ser molt…
típic d'una conferència.
- Que divertit. - Sí.
Què passa?
No.
Res. No ho hauria de dir.
Dir què?
He sentit un rumor
sobre la Helen.
Quin rumor?
No ho hauria de dir.
No soc ningú per dir res.
Ara no pots guardar-t'ho. Quin rumor has sentit?
Això una bogeria. Tot plegat és una bogeria, hòstia.
Tranquil. Només vull fer-te unes preguntes.
No diré res fins que sàpiga que complireu la vostra part.
Complirem la nostra part.
Vull saber què li va passar a l'ambaixador.
Qui ho ha tapat?
És que no et conec. Com vols que em refiï de tu?
Escolta, sabem que no el vas matar,
però el meu amic, el meu company és mort.
Parlava amb la Kai-Ming.
Sabia alguna cosa i el van matar a ell i a dos més.
D'acord. Jo coneixia la Maggie, era amiga de la Kai.
En Phillip era un periodista de merda i a l'altre, en Jason, no el conec.
Algú els va matar. I potser persegueix a la meva família.
Si qui jo crec que va matar l'ambaixador et va al darrere,
ja ets morta, però encara no ho saps.
El meu germà volia ser rector abans de l'accident.
El va atropellar un bus de monges, senyal per renunciar a Jesús.
Eleanor, pots venir un moment?
Per què vigilaves l'ambaixador?
Jo no vigilava en Chen. No espiàvem els xinesos.
Jo vigilava la gent que l'ha matat.
Eren l'objectiu.
Qui? Quina gent?
Els Clark.
On coi són?
L'empresa de la família Clark.
No us sonen de res?
Una mescla entre els Kray i els francmasons.
Es van apoderar de Londres com si res i ara s'han expandit als EUA.
Nova York, Miami, Los Angeles… Un munt de morts.
S'han carregat famílies criminals i xarxes de distribució.
I tot porta aquí, a Londres.
- Encara tens el llançacoets? - Sí.
Porta'l.
I la Kai-Ming?
És una drogata rica i ximple amb contactes polítics.
Era un contacte?
No comprava cavall a qualsevol camell,
i vam investigar el seu traficant.
- En Trent? - És un nen ric i imbècil.
És un coi d'idiota. És la baula dèbil.
En Trent treballa pels Clark?
No, no treballa per a ells.
És un Clark.
La seva mare, l'Alex Clark,
és la cap d'operacions a Londres.
Sabem això, però la mort d'en Chen ha frenat la investigació.
Jo diria
que els Clark saben què li va passar a l'ambaixador.
Perquè intenten eliminar les proves del que va passar al pis de la Kai-Ming.
Els xinesos te'n culpen a tu.
Ja els agradaria!
Un agent de la CIA mata el seu ambaixador al Regne Unit.
Pensa en tot el que podrien fer amb això!
- És veritat. - Els Clark són amos de tothom.
Ho dic de debò.
Si et persegueixen, t'atraparan tard o d'hora.
És aquí.
Escolta, t'he explicat tot el que podia.
Ara heu de complir la vostra part.
No et preocupis. Rebràs els diners.
Què? Quins diners?
Només vull saber que la meva família no corre perill.
Per què voldrien fer-los mal?
Això és l'hòstia.
Mira això.
Són els meus pares, la meva germana i els meus nebots.
He vingut amb tu, ara els heu de deixeu anar.
Espera, la Reed no m'ha dit això. No era…
Dani?
Quin rumor has sentit?
T'ha posat les banyes.
Va tenir una aventura amb un funcionari.
Cole Atwood!
Mare meva.
Ostres, són agents xinesos?
Conec la meva dona i ella no m'ho faria mai.
Mai coneixes algú del tot, Wallace.
No cent per cent.
Sortiu del cotxe!
Ei, treballeu per a ells?
- Helen? - Saps on és l'Alex Clark?
Helen?
Faré el que pugui per protegir-los.
- Em pots ajudar a trobar-los? - Sí.
A la merda. Sam?
SÍ. ET VULL VEURE.
D'acord, a prendre pel cul!
Fugiu!
Subtítols: Cristina Riera Carro