Можеш відступити.
Ні, не можу.
Кожна робота у світі має свій кодекс.
Ти точно цього хочеш, Семе?
Добре серце і кров на руках - не найкраще поєднання.
Вітаємо! Зачинено, не впускаємо.
Та ви жартуєте? Не сьогодні, ні. Кажу ж, зачинено.
Ходімо.
Стояти! Гей!
Трясця, ви це бачили?!
-Так, бачили. -Відпадно!
Може, поквапимося?
Прикриваємо одне одного?
Не бійся, я тебе не чіпатиму, доки не заплатиш.
Десять секунд!
Леді, тримайте трусики. Час запалювати.
-Боже, скільки тут цих гадів? -З десяток?
Їх явно більше!
Гей. Старий кілер – це дуже сумно, але я не дам тобі сьогодні померти.
Недоумку, нумо.
Гей! Гей!
Я знайду Гектора!
Ти повернувся.
Так.
Убити мене?
Минулого разу все було інакше.
Місто от-от розвалиться.
Я шукаю дівчину.
Багато хто її шукає.
І помирає теж.
Хто шукає?
Ти й не знаєш, з ким маєш справу?
Гадаю, якби ти хотів мене вбити, то вже б зробив це.
Дарма ти повернувся.
ЧОРНІ ГОЛУБИ
Вітаю. Це Стівен Яррік. Залиште повідомлення після сигналу.
Стівен, це знову я. Передзвони, будь ласка.
Ох, хотіла запитати, ам… ти дізнався про сигналізацію для дому?
Так. А…. я все вирішу.
Добре.
Все, вдома побачимося.
-Вітаю, Джон. -Сер.
Він зараз прийде.
Дякую.
Прем'єр-міністре.
Воллес, це Джим Перріман, Секретна служба. Вони хочуть поговорити.
Міністре оборони.
Вітаю.
Отже, китайці вважають, що ЦРУ вбило їхнього посла.
Так, і що столична поліція все це покривала.
З ким ви говорили?
Е, з двома чоловіками на кухні на вечірці Міністерства праці.
Назвалися посланцем і пекінським слідчим.
А ти говори з Ярріком?
Ні, він не бере слухавку.
Так.
-Мітч Портер прийшов. -Нехай заходить.
Я викликав начальника ЦРУ. Певен, він забезпечить ясність і прозорість.
-Джентльмени. -Мітч, дякую, що приїхав!
Чим можу допомоги, прем'єр-міністре?
Воллес сьогодні розмовляв із нашими спільними друзями, китайцями,
бо з'явились якісь фальшиві плітки щодо вашої організації.
І ми сидимо тут і гадаємо, між нами, дівчатами,
чи могли ви вбити китайського посла?
Це серйозне запитання?
Так. Аякже.
Гадаю, вам краще поговорити про це з Президентом.
Я поговорю з Президентом, але спершу, Мітч, хочу поговорити з тобою.
Сер, з усією повагою, та я б, а перевірив ваші джерела, якими в цьому
-випадку є китайські урядовці? -Що ви знаєте про Коула Етвуда?
Я не знаю, хто це.
Та годі.
Це американський бойфренд дочки посла Чена. Востаннє його бачили,
як він тікав з місця вбивства й зайшов у ваше посольство і відтоді не виходив.
Мітч, скажи, Коул Етвуд – агент ЦРУ, чи не так?
Ви хочете поговорити про агентів ЦРУ? То, може, відчинимо двері, щоб усі почули?
Що це значить, Мітч? Що це значить?
Це значить, що це дірявий уряд, прем'єр-міністре. І всі це знають.
Таємниці тут не зберігаються, а чомусь виходять назовні.
Так?
Так.
Перріман.
-Боже мій. Гаразд. П'ять хвилин. -Жартуєш? Боже, зрозумів. Зараз повернуся.
-Я їм повідомлю. -Господи!
Ввечері знайшли тіло в контейнері біля дому
комісара Ярріка. І його щойно опізнали.
Мені шкода.
Сті-Стівен мертвий?
Вочевидь, його катували.
Господи-боже.
Я б зараз же подзвонив президенту, сер.
ВОЛЛЕС ВЕББ МАЙСТЕРНЯ
ВИКЛИК…
Хто ви?
Секретар. Представник чогось більшого.
А хто ви, Гелен Вебб?
Дарма ви вбили Стівена.
Те, що сталося з комісаром Ярріком, цілком залежало від вас.
Будь-яке подальше насильство буде результатом
вашого втручання в наші справи.
Моя сім'я в безпеці?
Думаєте, Стівен справді міг бути
причетний до цього?
Ох! До чого?
До вбивства чи не вбивства шпигуна чи не шпигуна?
Ти хочеш на моє місце?
Гм?
Що ж, колись так і буде. І тоді ти зрозумієш,
що світом не правлять так, як ти думаєш.
Це працює не так, як ти думаєш.
Ти зрозумієш, і досить швидко, що майже все,
у що ти вірив, не те, чим здається.
Дам тобі пораду, хоч ти й не послухаєш.
Займися чимось іншим.
Ох! Ось ти де!
Знайшов Ньюмана?
Ні.
Дівчина, яку ми шукаємо. Років двадцять, китайка, валяється на дивані?
-Так. -Вона там.
Що?
Вона струнка. Міг би одразу сказати.
Якби ми з Кент її знайшли, то мали б подзвонити на один номер.
Ти б сказав. Кент померла, шукаючи її. А ти вбив її, тому міг би й сказати.
Де ж нам її тримати?
Можна у нас. Вона така крихітна лялечка. Барбі-наркоманка.
Він і сам за нею пригляне.
-Не повезу ж я її до себе в готель. -Що?
І вибач за Кент. Треба було стріляти в інше місце,
а не в голову.
Може,в ногу.
Така в нас робота. Все є в контракті.
Насправді всі ми там колись будемо. І хтозна, хто перший, так? Ніхто в цьому
авто довго не проживе. Я була у неї третьою напарницею, і от і вона померла. Я
їй завжди казала: Менше емоцій – довше життя. Інакше смерть. Чи як ти.
Гм.
Чи як я?
Ходиш із клятим привидом за спиною.
Добре, ми за нею приглянемо. Але заплатиш більше,
бо ми ж тобі не няньки.
Воллес?
Що?
Що сталось? Ходи! Ходи до мене.
Навіть не уявляю, через що він пройшов.
Я не та, хто ти думаєш. А я хочу, щоб ти знав, хто я, бо кохаю тебе і хочу,
щоб ти кохав мене.
Я кохаю тебе.
Не кохаєш.
Ти кохаєш Гелен Вебб, а її ніколи не існувало.
О, господи!
Воу. Гарна квартирка.
Якого біса ти тут?
Я не думав, що ти так рано вийдеш. Ти не любив рано вставати.
У мене донці чотири роки, і я просто змушений рано вставати.
Як її звуть?
Рубі.
Чому ти тут? Я зробив усе, що було треба. Я нікому нічого не казав.
Я знаю.
То чому ти тут?
Магніти.
І привиди.
Це….
Знаю, я…. Так
з'являтися – це… а, пробач.
Ти думав про мене?
Гадаю, що не думав, бо минув час. І це нормально, бо ти…
Ну….
Ти думаєш про когось, але припускаєш, що вони про тебе не думають,
бо ти зник з їхнього життя.
Хоча все й досі нагадує тобі про них.
Хух! Ти постійно там, як дзвін у голові.
Дзвін у голові?
Ну, добре, як… не зна…
Як пісня, що заїла в голові.
Гарна пісня.
Сумна.
Я думав про тебе.
Щоразу, як здригався від тіні.
Чи схоплювався з ліжка від шуму вночі.
Щоразу, відчуваючи страх, я думав про тебе.
Те, що тоді сталось, сталося не через тебе. Ті люди були зовсім….
Чорт забирай!
Я не боюся тих людей, а тебе, Семе! Я ділив з тобою ліжко!
Я планував розділити з тобою життя, а ти брехав мені!
Ти був чужинцем і дозволив мені закохатися в людину, якої не існувало! Знаєш,
як це страшно?
Я щодня боявся, що це повториться. Що довірюсь комусь,
а він знову виявиться монстром у масці доброї людини.
Пробач.
Я в небезпеці? Або моя дочка?
Ні.
Нам більше нема про що говорити.
Ти чув про «Чорних голубів»?
Ось так. Заганяємо в парк.
Ось так.
Чудово. Ах! Вдалося! Ти молодець!
Ох! О, ні!
Ох! Упав! Нічого!
Знову впав. Він упав від самого виду тебе! Нічого, зараз ми все виправимо.
Чого ця штукенція падає?
Що тут коїться?
Ох, Гелен!
Привіт.
Ми тут прикрашали пряниковий будинок, але трохи відволіклись. Так, Олі?
-У нас там вторгнення сніговика, хе. -Насправді, ми тільки зробили гірше,
але, а… Дені була дуже люб'язна, тож….
Чула про Стівена. Воллес казав, які вони були близькі.
Що ти робиш?
Мені подобається. А тобі? Треба трохи підправити. Чудово!
Дякую.
Як мило. Діти зробили?
Я!
Ах! Клас.
-Ну, до зустрічі. -Так. Так, так. Угу.
Я тебе проведу.
О, Гелс, не лякайся того здорованя біля воріт. Його звуть Джефф, і він наш офіцер
-особистої охорони. -Дякую.
Гей!
То ти в них новенька?
Близько місяця.
Ох! Такий кремезний! Мені б цього Джеффа.
До зустрічі?
Сподіваюсь.
У мене в дитинстві щороку була пластикова ялинка.
За тиждень до Різдва батько йшов на горище й лався там, намагаючись її дістати. Хе.
Я й не уявляю Різдво без його ніг, що звисають зі стелі або
його криків на маму, щоб вона краще тримала драбину.
Ха. Чому ми тут?
У китайців є відео, на якому американський шпигун тікає
з місця вбивства посла Чена.
-Хто? -Його звуть Коул Етвуд.
Він коханець дочки посла.
То хлопець Кай-Мін – американський шпигун?
А тепер зростає занепокоєння, що китайці утнуть якусь
дурницю у відповідь.
Нащо американцям вбивати китайського посла?
Саме так всі й кажуть. Вони не могли цього зробити,
бо це геть не має сенсу, навіть для янкі.
Що це?
Записка від зацікавленої сторони. Вони готові заплатити Етвуду чималі гроші,
якщо він потушить цю пожежу.
Хто зацікавлена сторона?
Краще не вдаватися в подробиці, Гелен.
Отже, вони хочуть, щоб він послабив китайців, втік з Америки,
викривши шпигунське коло, а натомість?
Цих грошей йому вистачить на десять життів.
І ти хочеш, щоб я сприяла цьому?
О, найменше мені хотілося б, щоб ти сприяла цьому, особливо після того,
що сталося з комісаром Ярріком, але часу вкрай мало,
а ти найкраще для цього підходиш.
Чому?
Бо в тебе є контакти в посольстві.
Ох. Ванесса?
-Саме вона. -Ох!
Я написала її помічнику та запланувала вам зустріч за кавою.
Їй кортить виговоритися, бо її чоловік – це кошмар.
А доки будеш там, відволічи її та піднімися на верхній
поверх. Етвуд у кабінеті Джей-чотири. Я надішлю адресу,
куди його відвезти, тож, до роботи.
Знайди Коула Етвуда та передай записку. Він буде шалено багатим,
попередить війну, а для цього йому треба
зрадити свою країну.
Двері зачиняються – вікно відчиняється.
-Саме так. -Угу.
Тобі не набридло жити в брехні?
Це твій вибір. Ти хотіла цього, хотіла крові на зубах, забула?
Хе. Сем має успіхи. Скоро ми дізнаємося, хто за цим стоїть, і видихнемо.
І все повернеться в норму, якраз перед Різдвом.
Хе. Сподіваюся, так і буде, Гелен, сподіваюсь.
У вас одне повідомлення.
Люба, це я. Кай-Мін у нас. Зараз напишу адресу.
Хто там?
Я.
Я їй дещо приніс.
Апельсиновий сік, виноград, пляшка шампанського, шоколадний торт. Вона
героїнова наркоманка. Це ж не мамин День народження.
Угу.
Взяв – що взяв.
Дорого ранку, Семе.
Ти подзвонила?
Ти вбив сімнадцять осіб на сраній дискотеці.
Думаєш, цього не показали в новинах? І Гектора там не було?
-Ні. -Ох.
Та не хвилюйся, знайду.
Тільки від тебе залежить, наскільки я не хвилюватимуся.
А от тобі варто похвилюватися.
Тут що, сьогодні якась прохідна?
Заходь. Усі тут.
Гелен Вебб! Ленні Лайнс. Ми не були знайомі особисто.
Гелен, це Вільямс. Ви бачилися, коли вона хотіла тебе вбити.
Так, пам'ятаю.
І що я вигравала?
І що вас було двоє.
Так. Спершу.
Елінор, професійна вбивця.
Вона ще спить?
Так. Вона на якихось сильних опіоїдах, хе.
Щастить їй. Отже, цю дівчину хтось шукає?
-Так. -Хто?
Не знаю, та платять за неї чимало.
Що ж. Семе.
Гектор і досі десь ховається, а його треба знайти.
Інакше ми почнемо говорити про твого Майкла у минулому часі. А я, чесно,
цього не хочу. Тому поквапся, чорт забирай.
-Ти втягнув у це Майкла? Трясця! Так? -Ні! Він він в порядку!
Ну, ну, ну, ну. І так, і ні, залежить від того, як подивитися. Ах!
-Ох! Господи! -О, боже!
-Якого біса? Ви-ви хто, бляха, такі?! -Так, Кай-Мін!
-Ти, стерво! Я тобі зараз череп проломлю! -Ну, годі! Послухай.
Не треба цього робити.
Гей! Це ж бабусина лампа!
-Кай-Мін, ми друзі і прийшли помогти. -Я вас не знаю!
Ми врятували тебе від людей, які тримали тебе.
Доведеться тобі шукати нових наркодилерів, бо ми тих перестріляли.
Що?
Ти знаєш, що твого батька вбили?
Звісно, знаю!
А що вбили ще трьох осіб? Твою подругу Меґґі і двох чоловіків.
Так.
І ми шукаємо тих, хто це зробив.
-І ми шукаємо тих, хто це зробив. -Угу.
Може, присядеш? Так? Добре?
Я гуляла з друзями, а як повернулась, знайшла батька у себе в квартирі.
Ми всі запанікували. Мій хлопець, Коул, утік. А я не мислила ну ясно.
Я була під кайфом, і, ну, мабуть, запанікувала,
тому я побігла е в одне місце.
На склад у Південному Лондоні?
-Я іноді купую там наркоту. -Гм. Тепер це морг.
А коли ти перестала були там гостею і стала заручницею?
Коли вони дізнались, хто я. Я хотіла піти, та мене не пускали.
Щось постійно розпитували.
Про що розпитували?
Переважно про Трента.
Хто це?
Мій знайомий.
Він ідіот, але завжди купував нам…
Героїн?
Так.
Його сім'я ніби має якісь зв'язки, та…. От вони про нього й питали.
А що ти можеш сказати про чоловіка на ім'я Джейсон Девіс? Щось знаєш?
Ні. Він надіслав мені повідомлення. Сказав, що він партнер Меґґі,
і просив передзвонити.
Партнер?
Так.
Що…. Що… він мав на увазі?
Я не знаю. Я не передзвонила.
Я не хотіла, щоб це сталось!
Гей! Не засмучуйся. Може, келих шампанського? Є шоколадний тортик.
Так?
Хоче.
Думаєш, її хлопець живий?
Його звуть Коул Етвуд, шпигун.
Ні!
Так. Агент ЦРУ. Китайці кажуть, він убив посла. Рід хоче,
щоб я забрала його з в американського посольства.
Тоді б і ми могли розпитати його. Дізнатись, хто Трент,
і як Джейсон в усе це вплутався.
Це занадто ризиковано.
Так.
Поїдемо?
Різні бувають партнери.
Так.
От ми з тобою партнери. Та це не значить, що він був кимось іншим.
Боже, я ледь не втекла з ним. А як усе це була брехня?
Ти щось казала йому? Про себе?
Ні. Нічого.
Ти хотіла втекти саме з ним, чи просто хотіла втекти?
Не знаю, я….
Гадаю…
Колись у мене була книжка, куди я записувала свою брехню.
Потім я спалювала сторінку, і вона ставала реальністю.
Я маю секрети від тебе. Від усіх. Від Воллеса, від дітей, від Рід.
Я прокидаюся вранці й не можу дихати, Семе, бо гадки не маю, хто я.
Власне, як і всі навколо.
Не знаю, чому я тікала.
Може, це була лише нова сторінка для брехні.
А я думала, любов.
Майкл?
Я був у нього.
І дарма.
І не кажи.
Як це було?
Ну, добре знати, що він ненавидить мене. Мабуть, було б гірше не знати.
Я думав, чи достатньо часу минуло…
Ну…
Мені шкода.
Хе. Ох, люба. Все буде добре!
Мабуть.
Якби я складав список будівель у Європі, в які найважче потрапити, то обирав би між
цим місцем і Берґгайном. І хоч в Берґгайн я потрапив, суть залишається.
Хе.
Нам треба перепустка і, напевно, якесь маскування. А також там є вантажні ліфти,
-але я… Що? -Ні, я просто піду до подруги Ванесси.
Ванесси?
Так. Сорокап'ятирічна секретарка дипломата з Делавера. Напевно, найнудніша жінка,
яку я знаю. Не забувай:
моє соціальне коло майже повністю складається з вищих ешелонів
Консервативної партії.
А мені поки що робити?
Подзвони за цим номером. Поклич Ванессу Робінсон,
скажи, це терміново. І відволічи її,
доки я піднімуся на верхній
поверх до Коула Етвуда.
Подзвони за цим номером. Поклич Ванессу Робінсон,
скажи, це терміново. І відволічи її,
доки я піднімуся на верхній
поверх до Коула Етвуда.
Життя – й справді відлуння.
Щасти!
Прошу сюди, мем. Всі речі в лоточок.
ГЕЛЕН ВЕББ ГОСТЬОВА ПЕРЕПУСТКА
-Он і вона, дякую, хе. Привіт! -Привіт!
Боже мій! Як же добре, що ти подзвонила! Ох! Це місце доведе мене до сказу. Чула
-про Еббі? -Ох! Знаю.
Так.
Вона йде у декретну відпустку, і я рада за неї. Але сказали,
що ніяких виплат їй не буде. Тому мені бракуватиме члена команди,
а я вже тону.
Ох, ні.
ВАНЕССА РОБІНСОН
МАЙКЛ
Алло?
Т… то хто ти, Семе? Хто ти?
Ам, а….
Хай би що ти сказав, гірше вже не буде.
Хе. Я – так званий найманець.
Вбиваю людей за гроші.
Ох.
-А скільки людей ти…? -Я не хочу казати.
Хоча б… приблизну кількість назви?
Більше двадцяти. Менше п'ятдесяти.
Стало гірше, так?
Хе. Не знаю.
Майкл?
Ам… ти вибач, та… я тобі передзвоню за хвилину?
Я я б хотів поговорити.
Ти на роботі?
Ні. Тобто, ні.
Ти нікого там не душиш?
Ні, ні. Ні. Боже. Я ніколи…. Ні. А, словом,
ам… я передзвоню за хвилину. Вибач.
ВАНЕССА РОБІНСОН
Вітаю. А… покличте, будь ласка, Ванессу Робінсон?
У мене дуже термінова справа.
…Все життя робила те, що й моя мама, і була жалюгідна. Словом, я поїхала додому
на День подяки. І думала, що ми з Тімом проведемо Різдво тут. Та чесно кажучи,
-мені так легше, бо якби я…. -Ага.
Ванесса, до телефону.
Ох.
Терміново.
-Добре. Дві хвилини. -Добре. Я буду тут. Хе.
-Навзаєм! -Боже, пробачте, хе! Пробачте!
Ванесса.
Вітаю, місис Робінсон. Я телефоную з Відділу охорони
Столичної поліції. Хочу поговорити з вами
про вашу охоронну групу.
У мене нема охоронної групи.
Так, і нас це дедалі більше турбує.
Чому? Щось сталося?
Боюся, ваше життя під загрозою.
Чому?
Це все Аль-Каїда.
Аль-Каїда?
Так, її члени втекли,
а тепер повернулись, і, а… вони розлючені, і ми сильно стурбовані тим,
що вони планують.
Вітаю.
У вас нема допуску на верхні поверхи? Дозвольте я гляну?
О, ні. Не хвилюйтесь. Я вийду раніше. Дякую.
Покажіть мені.
ДЕВІД МІЛЛЕР, РІВЕНЬ 3
Я не можу розповісти вам усе. Це не те… Ну… Я б не втрачав через це сон,
але схвилювався б. Розумієте?
Даруйте, хе. Ам… то мені не втрачати сон?
Так. Намагайтеся спати не менше семи годин.
Гадаю, я маю поговорити про це з керівництвом. У нас тут суворо з безпекою,
хе.
Та… Як вас звуть?
А, мене звуть Кент. Брокман. Кент Брокман.
-А… послухайте, містере Брокман…. -Е-е-е, будь ласочка, повисіть на
лінії. Я маю дещо уточнити і тоді ми з вами поговоримо…
МАЙКЛ: БАГАТО. ГАДАЮ.
Містере Брокман?
Так. Пробачте. Почекайте ще дві хвилини?
МАЙКЛ НАБІР НОМЕРА
КЕНТ БРОКМАН
ГЕРОЙ СІМПСОНІВ
КАБІНЕТИ J01-J04 КАБІНЕТИ I01-I10
Так?
А можна зламати систему відеоспостереження американського посольства?
А ти як гадаєш?
Ох, гм, я питаю більше з надією, ніж з вірою.
Так. Усе йде добре?
Ну…
Ам… є кілька проблемок.
Я поговорю з айтівцями. Може,
вони запустять кілька
жучків у їхню систему.
Добре! Хай почнуть з видалення всього, що сталося у ліфті номер
два і далі по ходу.
Вибач, дарма я це зробив. Я, а….
Що зробив?
Не знаю. Подзвонив тобі, написав, відповів на твій дзвінок….
Та зробив.
Я скучив.
Не кажи так.
Я скучив за тобою.
То, може, повертайся.
Ти хочеш?
Я не знаю.
Я хочу, щоб ти хотів.
Семе, я просто не знаю.
Краще ти подумай про те, чого хочеш, з чим зможеш змиритись,
і напиши мені «так» чи «ні». «Так», якщо хочеш, щоб я приїхав, і «ні»,
якщо більше не хочеш мене бачити.
Я все зрозумію.
Ванесса, даруйте. То про що ми?
-Боже! Ти хто така? Я… -Коул Етвуд?
Так.
Ха. Ось.
Що це?
Пропозиція. Закінчується за тридцять хвилин.
Містере Брокман, назвіть мені номер свого посвідчення.
Я маю ще раз дещо перевірити.
Боже. Зараз я його… . Воно завжди не там, де ти шукаєш, так?
Я маю дещо запитати.
Чорт.
Ох! Що це таке?
Вона вийшла, поквапся. Бігом!
Надворі стоїть авто. Коричневий Бе-Ем-Ве. Такий не пропустиш. П'ять хвилин! Чекаю.
Чорт!
Ох! Бачу, каву ми не доп'ємо!
-Пробач. Навзаєм! -Рада була бачити. Бувай.
Ну?
Ну…. А… Я передала. А чи погодиться….
Сигналка через тебе?
Так.
Ще щось скажеш?
Та це була катастрофа!
-Справді? -Трохи.
Ти як?
Гей!
-Ти не йдеш на вечірку? -Не хотіла йти без тебе.
Ох.
Що ж, я вже…
Зрозумій мене правильно. Та здається, тобі треба випити.
Ох! Добре.
Наливай.
Чашку.
Чашку?
Це так по-різдвяному, хіба ні?
Горілка в ящичку?
Лишилась після прощальної вечірки Тіма.
-Он як? -Так.
То що? Усе до дна?
До дна.
Ех…
Смачно. Так.
Гей, а… я не знала Стівена, та чула, він був доброю людиною.
Угу. Так.
Я теж так думав, але тепер
не впевнений.
У кожного свої секрети.
Неможливо знати все. Так?
Отже, героїн. Класна штука?
Це найкрутіше відчуття у світі. А потім він починає руйнувати твоє життя.
Забирає у тебе все. Все, що робило тебе тобою,
наче вампір висмоктує з тебе всю кров.
То що, десь сім із десяти загалом?
Так.
Гм. Мій батько торгував героїном. Точніше ні,
він керував бізнесом. Сімейним. У нас була родина злочинців.
Тому ти стала…?
Вбивцею?
Так.
Так, гадаю, так. Я завжди мала схильність до насильства.
Бачила його з раннього віку. В дитинстві я бачила,
як мама душила пакетом чоловіка до зомління.
Казала, це сексуальна девіація, та я не вірила.
Це ж мов ясла для божевільних злочинців.
Чорт.
Це він.
Чорт! Що ти зробила з сигналкою? Я….
Боже!
-Дружина? -Так.
Ні, ми познайомились на конференції.
Класика.
Класика, хе? Так, класика.
Так, це було дуже «конференційно».
-Хе. весело. -Так.
Що?
Ні. Я краще промовчу.
Про що?
Я дещо чула про Гелен.
Так, що чула?
Нічого. Не мені це казати, тому….
Це якесь божевілля! Це все маячня, чорт забирай!
Заспокойся. Я маю лише кілька запитань.
А-а-а, я нічого не скажу, доки не переконаюсь,
що ви дотримаєтесь слова.
Свою частину ми виконаємо. Та я маю знати, що сталося з послом. І хто це покриває?
Да-даруйте, та, хе, я вас не знаю. Як я можу вам довіряти? …
Послухай. Ми знаємо, що ти його не вбивав. Але мій друг мертвий. Мій партнер.
Він говорив з Кай-Мін, він щось знав, і через це вбили його і ще двох людей!
Добре, добре. Меґґі я знав, вона подруга Кай.
Філіп був просто сраним журналістом, а інший хлопець, Джейсон, я… гадки не маю.
Тепер моя сім'я в небезпеці, і я маю, знати, хто їх убив!
Якщо люди, які, мабуть, вбили посла, шукають тебе, то ти вже мертва, просто ще
не знаєш про це.
Мій брат вчився на священника. Та його збив автобус, повний черниць. І він
-сприйняв це як знак, щоб зректися Ісуса. -Елінор, підійди на хвилинку.
Чим займався посол? Чому ти за ним стежив?
Боже мій, я не стежив за Ченом! Ми не шпигували за китайцями! Я навпаки стежив
за ними, за тими, хто вбив його! Вони були ціллю!
Хто? За ким ти стежив?
За Кларками.
-Де всі люди? -Гм?
Сімейне підприємство Кларк. Не розумієш? Чорт!
Кляті близнюки Крей зустрічаються з масонами. Вони захопили Лондон так,
що ніхто й не помітив, а тепер їхня влада поширилась на Штати.
Нью-Йорк, Маямі, Лос-Анджелес, куча вбивств.
Злочинні клани винищуються разом із цілими торговельними мережами.
І все це все веде сюди, назад, до Лондона.
У тебе ж є гранатомет?
-Є. -Неси.
А Кай-Мін?
Вона – просто тупа багата наркоманка з політичними зв'язками.
Вона приманка?
Вона купувала героїн, та не на вулиці, і ми відстежили її зв'язки.
Трент?
Трент – просто довбаний мажор! Сраний ідіот! Слабка ланка.
-Трент працював на Кларків? -Ні, ні, ні, Трент не працював на
Кларків. Він і є Кларк. Його мама Алекс Кларк. Очолює лондонський офіс. І ми
зрозуміли це лиш після того, як через убивство Чена призупинили розслідування. Я
припускаю, що Кларки знають, що сталося з китайським послом. Бо зачищають всі
докази того, що сталося тієї ночі в квартирі Кай-Мін.
Та китайці думають, що ти – вбивця.
Хе. Так. Вони б хотіли, щоб це був я.
Агент ЦРУ вбиває їхнього посла у Великій Британії. Тільки подумайте,
як вони можуть це використати.
Це так.
Кларки володіють усіма. І якщо ці люди тебе шукають,
то питання не в тому, якщо, а коли тебе знайдуть.
Ми на місці.
Гей. Я розповів вам усе, що знав. Ви маєте виконати обіцянку,.
Не хвилюйся. Гроші будуть.
Гроші? Які гроші? Я лише хочу знати, що моя сім'я в безпеці, і все.
До чого тут твоя сім'я?
Маячня якась! Глянь!
Бачиш? Це мої батьки, сестра і два племінники.
Я приїхав з вами, тож, відпустіть їх.
Чекай, та… Рід не це казала! Це… Ми не про це говорили!
Дені?
Що ти про неї чула?
Вона невірна тобі. У неї був роман із держслужбовцем.
Коул Етвуд!
-Боже мій. -Це китайські агенти?
Вона на таке не здатна. Я знаю її.
Ніхто не знає когось повністю, Воллес.
Виходь з машини!
-Даруйте! Ви на них працюєте? Я…. -Гелен?
Допоможеш вийти на Алекс Кларк?
Гелен?
Слухай. Я зроблю все, щоб урятувати твою сім'ю! Допоможеш вийти на Кларків?
Так, так, спробую!
До біса все. Семе?
МАЙКЛ ТАК. Я ХОЧУ ТЕБЕ БАЧИТИ
О, так! Добре! К бісу!
За ними! Вперед!