Ty seš Eleanor?
Co když jo?
Já jsem Williamsová.
Znáš Kentovou a Williamsovou?
Jo, jasně.
Od čeho to jsi?
Od Kentový.
To je…
Promiň.
Říkala, že ses jí ozvala.
Kdysi jsi hledala parťačku.
Byla s tebou, tak neměla zájem.
Prostě…
Ve dvou mi to jde líp.
Když ti někdo
hlídá záda a…
kryje postup.
- Je to tak rozumnější, že jo? - Jo.
Proč jsi hledala parťačku?
Bývám osamělá.
Tak chceš jít dál?
Jo.
ČERNÁ HOLUBICE
- Co trochu hnout prdelí, Eleanor? - Vydrž!
- Eleanor! - Snažím se ho najít.
- Všechno někam strkáš. - Promiň, že uklízím.
Houby uklízíš, brouku.
Hodíš to do skříně a teď jsou moje krámy pohřbený pod těma tvejma.
Tady ho máme.
O co tý Reedový jde?
Jaký máte plán?
Setřást je a pak vymyslet plán.
- Co se děje? - Zaútočí na nás.
- Co mám dělat? - Běž si lehnout do vany.
- Mám ji napustit? - Jasně.
Včetně pěny a svíčiček.
Zalez tam a nenech se trefit.
- Nenech se trefit? - Jsi věřící?
Ani ne.
Možná bys měla začít.
Dát řeč s tím nahoře.
- Jak to vidíš? - Jsme v hajzlu. Ty?
Že jsem tě měla poslat do prdele, když jsi přišla.
Sakra.
- Musíme ven z auta. - Ven?
Ven!
Fakt ho tady necháš? Je to hezký auto.
No jo.
- Rychle! - Sakra.
Nikoho neznáme dokonale, Wallaci.
Ne doopravdy.
- Neměla jsem nic říkat. Promiň. - To nic.
- Nechci, aby ses spálil. - Ne, vážím si toho.
Ale moje manželství je moje věc.
Tak si kvůli tomu nedělej starosti.
Jenže musím.
Děláš mi starosti.
Premiér. Chceš to vzít?
Pane premiére.
Dobře, jedu tam.
Musím jít. Nový čínský velvyslanec.
S dovolením.
- Jak najít Alex Clarkovou? - Snadno. Přes Trenta.
- Vážně? - Za Kchaj-ming přiběhne.
- Dá nám Alex. - Volá Williamsová.
Ten trapák je do ní tajně zamilovanej.
Williamsová. Ahoj.
- Máme tady problém. - Co se děje?
Děje se to, že jsme v háji.
Klid před bouří. Barbaři před branama.
Asi vědí, že máme Kchaj-ming.
Lenny.
Po Kchaj-ming půjdou Clarkovi. Jsou v hajzlu.
Udržte ji naživu. Rozumíš?
- Mizíme. - Za každou cenu!
Jsme na cestě.
Co říkali?
- Souhlasí. Jsme v hajzlu. - Senza.
Eleanor, nejlepší asi bude…
Odteď je to každá sama za sebe.
Jo? Tak to prostě chodí.
Je to jen práce.
Chladná hlava, teplý tělo.
- Správně. - Jo. Jen práce.
Útočej!
Kampak?
Kamkoliv chcete, ale po vlastních.
Klid.
Hele.
Do prdele!
Kurva.
Boha jeho, co se to tady děje?
Do hajzlu.
- Ježíši! - Kristepane!
- Snad nejdeme pozdě. - Ne! Co to sakra děláš?
No tak.
Zůstaň tady.
- Jdu jim pomoct. - Ježíši.
Kurva.
To jsou Clarkovi.
- Máš pistoli? - Jen pro sebe, pro tebe ne.
Sakra. Nemáme moc času.
- Zdravím. - Dobrý večer.
Pane velvyslanče Changu, to je Wallace Webb,
ministr obrany.
Les Mullery, šéf tajné služby,
agent Perryman, též z MI5, a Mitch Porter, kterého…
Rezident CIA. Ano, já vím.
Dobrá. Před pár hodinami byla napadena americká ambasáda.
Byl zraněn člen ostrahy a jeden pracovník zmizel.
Ten pohřešovaný je Cole Atwood.
Víte, že byl falešně obviněn z vraždy vašeho předchůdce.
Někdo ho unesl.
Víme, že vy.
Pane Portere, takhle ztratit špióna je velká nedbalost.
Atwood není špión.
Je úředník. Dělá pro vládu.
Je to operativec CIA.
Brzy se to rozkřikne.
Dáme najevo,
že činy Spojených států a Británie vnímáme jako válečnou provokaci.
Už jsme vám nabídli řešení situace
bez eskalace napětí.
Pane velvyslanče, váš návrh,
aby vám Spojené království zadalo klíčové armádní kontrakty,
je zcela nepřijatelný.
Co tedy za vraždu velvyslance dostaneme?
Omluvný dopis?
Byl zabit na vaší půdě, pane premiére.
Bez kompenzace
nám nezbude než sáhnout po odplatě.
Pánové.
Tady bysme bejt neměli. Fakt ne.
To vás na tohle v CIA necvičí?
Ježíši Kriste! Same!
Proč seš tak vysazená na okna?
- Nastup si. Dělej. - Nastup.
- A Kchaj-ming? - Mají ji.
- Kurva. - I Eleanor. Jeď. Tak jeď!
Potřebujeme tu kameru.
Rozumíte?
Potřebujeme ji.
- Co se tam stalo? - Přepadli nás.
Útočili okny, ze střechy, skrz dveře.
Chlap za chlapem. Jako ty tvý mejdany.
Je Kchaj-ming mrtvá?
Nevím. Byla v koupelně a Eleanor ji šla zkontrolovat.
Než jsem se tam dostala, byly obě pryč.
Díra ve zdi. Spousta krve. Netuším.
Asi jsem to schytala.
Vysadím tě u nemocnice.
To mě rovnou můžeš vysadit u basy.
Někam tě vzít musíme.
Same?
- Co? - K Michaelovi?
- Ne. - No tak.
Ani za nic.
To jsem já.
Ahoj.
Michaele.
- Ne. Ani náhodou, Same. - Prosím.
- Můžete se prosím zout? - Jistě.
- Můžete se zout? - Jo.
Zujte se.
Vím, že o tohle vůbec nestojíš, a moc mě to mrzí.
Co jsou zač?
To je Cole.
Je to agent CIA.
Agent CIA?
Jo. Teda ještě se uvidí. Možná zběhne.
- A ta blondýna je Williamsová. - Dobře. Taky ze CIA?
Ne, ta…
Co? Zabijačka?
Zabiják. Nepřechylujeme to.
Když jsem tě zval, nemyslel jsem s celým podsvětím.
Já vím a moc mě to mrzí. Když jsem si to přečetl, byl jsem…
Co?
Šťastný.
A…
- Přišel jsem jen ze zoufalství. - To chce slyšet každý chlap.
„Dům v Londýně v plamenech. Hlášena střelba.“
To jste byli vy?
Ne.
Vedle spí moje dcera.
Ať děláte cokoliv, dělejte to jinde. Sem to netahejte.
Nikdo nás nesledoval.
Kdysi jsem tě viděl v novinách a říkal si:
„To je ta žena, co na ulici někoho zavraždila. Ta se vypracovala.“
Kdybych to neudělala, bys byl mrtvý.
Michaele, slibuju ti, že sem nikdo nepřijde.
Tvé dceři nic nehrozí.
Pozor na sliby, které nedokážeš splnit.
Slibuju ti, že bude v bezpečí.
Umře tady?
Neboj, jsem v cajku.
Nejspíš ji postřelili, ale dělá, že nic.
Nerada otravuju.
Tak jo.
V jednom filmu
dali na krvácející střelnou ránu vložky, tak…
Nechala je tady kamarádka Faz.
Zatím mi dones obvazy a horkou vodu.
Ale jestli mě popadne touha zašít se kundafáčem, řeknu si.
Dobře.
OPRAVNA
To jsou Clarkovi.
- Máme vaše přátele. - Haló!
V tuto chvíli žijí,
ale to se může kdykoliv změnit.
Co chcete?
Stále to samé.
Digitální záznamové zařízení odnesené z bytu dcery velvyslance
tu noc, kdy zemřel.
Říkala jsem, že ho nemám.
Bohužel nevíme, jestli se vám dá věřit.
Vyřešíme to takhle.
Jestli nám ho nepředáte do zítřejšího poledne,
zabijeme všechny vaše přátele tak extrémně brutálním způsobem,
že vás jejich smrt bude strašit až do hrobu.
Tu vaši zasranou kameru nemáme.
Zítra to budeme vědět jistě.
Přineste ji na Park Walk 177, Borough Market.
Předejte ji mému kolegovi a vaši přátelé odejdou bez újmy.
Těšíme se, až to bude celé za námi,
ať to dopadne jakkoliv, Helen Webbová.
Máte tušení, kde ten krám může bejt?
Víme, že v Jasonově bytě není.
U Maggie ani Phillipa zřejmě taky ne,
ale někam ho schovali.
Museli bychom zjistit, kde všude byli,
ale kde vůbec začít?
Do zítra ho najít nestihneme.
Když se nesejdu s Clarkovou, zabijou Kchaj-ming a Eleanor,
a pravdu o Jasonovi už nezjistím.
Musíme s ní mluvit.
Cole, dokážeš nějak kontaktovat Trenta?
Nechci bejt sobec, ale…
co z toho budu mít já?
Dobře.
Udělám, co budu moct,
aby ti, pro které pracuju, neublížili tvojí rodině,
ale měl bys brát v potaz jedno.
Pokud nám nepřivedeš Trenta, nepotřebujeme tě.
A v tom případě řeknu tady Samovi, aby tě vzal do Hampstead Heath
a střelil tě zezadu do hlavy.
Udělal bys to?
Spíš bych zvolil Richmond Park, ale prostě ho koukej najít, jo?
Kdo je to?
Tak co?
Po dnešku už se mnou nepromluví, co?
Řekls mu, co děláš?
Jo.
Já to řekla Jasonovi.
- Helen. - Já vím.
- Cos mu řekla? - Mlžila jsem.
- Mlžila? - Nic konkrétního. Jen…
Řekla jsem mu, že nejsem, za koho mě má,
a že Helen Webbová neexistuje.
To zní celkem konkrétně.
Já…
Řekla jsem mu, co jsem musela.
Že pracuješ pro organizaci,
která krade tajemství vládě, pro kterou pracuje on?
Ano.
A co on na to? Jak reagoval?
Řekl,
že mě miluje a…
nic, co řeknu, to nezmění.
To je hezká reakce.
Jo.
Týden nato byl mrtvý.
Musím zjistit proč.
A musím zjistit, co byl zač.
Sakra. Marie. Promiň, volá chůva. Omluv mě.
Ano, Marie? Všechno v pořádku?
Same. Wallace není doma. Děti jsou… Musím jít.
Dělej, co musíš.
Poslouchej.
Najdi Trenta.
Jo? K Alex Clarkové nás dostane jedině on.
- Jasně. - Reedová bude zuřit, tak hlídej Colea.
Rozkaz.
- Tak ahoj. - Veselé Vánoce.
Veselé Vánoce, Marie!
Moc se omlouvám, Marie.
To nic.
- Wallace měl být dávno doma. - Opravdu o nic nejde.
Bože.
Jsou v kuchyni. Děti říkaly něco o vánočním pudinku.
Sakra. Jo, to bylo dneska.
- Děkuju. Jsi anděl. - Jistě.
Byl nějak duchem mimo. Snad se nic neděje.
Jasně, vůbec nic. Děkuju.
Veselé Vánoce.
- Vám taky. Ahoj. - Ahoj.
- Už je tam pomeranč? - Ano.
- Rozinky? - Ano.
- Citrón. Ještě tam není citrón. - Ahoj!
- Ahoj, mami! - Ahoj! Copak děláte?
- Pudink. - Páni.
- Musíš si něco přát. - Ještě to stihnu?
- Právě včas. - Jen v duchu. Ne nahlas.
Jasně, musí to být tajemství.
Tak jo. Ahoj.
Tu máš. Ahoj. Kde jsi byla?
Přece na nákupech. A co ty?
Byl velký problém na americké ambasádě.
Vymačkej ho.
Aha, dobře. To je asi důležitější než nákupy.
Děje se něco? Zní to vážně.
Museli jsme se narychlo sejít. Myslel jsem, že jsi tady, tak…
Mami, už si něco přej.
- Při míchání. - Jasně, už míchám.
- A taky musíš zavřít oči. - Zavřít oči. Dobře.
Že vypadá, že bude mňam?
- Můžu ti říct tajemství? - Mně můžeš říct cokoliv.
Pak na mě možná změníš názor.
Slyšels už o černé holubici?
Už ho máš?
Tak jo. Už je hodně hodin. Čas jít do postele.
- Mohli byste… - A co sis přála?
To ti neřeknu. Je to tajemství.
Nachystejte se do postele a hned za vámi přijdu.
- Tak jo. - Přestaň!
Tak co se stalo na té ambasádě? O co jde?
Cos koupila?
Cože?
Vánoční nákupy.
Byl to…
dárek pro tebe, takže tajemství.
Co je s tebou?
Vzpomínáš na naše seznámení?
- Jo, občas. - Já často.
Dost často. Přehrávám si ho v hlavě.
Jak jsi vstala a oblékla ses a…
odešla z pokoje a do výtahu.
Kam až jsi od hotelu došla?
- Copak na tom záleží? - Záleží.
- Zajímá mě, co sis říkala. - Co?
Asi jsem si říkala:
„Nemám na taxíka a jsou tři v noci.“
- Jo? - Jo.
Ne, vlastně…
Říkala jsem si, že pryč nechci. Chtěla jsem zůstat.
Jsi šťastná?
Myslím se mnou. S námi.
Jistě, Wallaci. Co s tebou je?
Asi jsem tě v mnoha ohledech zklamal.
- To vůbec ne. - Ale no tak.
Vždycky děláš tuhle chybu.
Popíráš problémy, ale bezchybný není nikdo.
Lidi přece nikdy neznáme dokonale.
Vždycky děláš, že je všechno dokonalé,
i mezi námi, ale…
to je lež, ne?
Nereálná lež.
Tak komu ji říkáš? Mně? Sobě? Nebo…
Tak to prostě cítím.
Nemáš něco na srdci?
Co jako?
Cokoliv.
Ne.
Hele,
za dokonalého tě nepovažuju,
to mi věř,
a dokonalí nejsme ani my, ale…
snažím se ti být oporou.
Chci, abychom to měli hezké.
Čekáš někoho?
Ne.
- Perrymane. - Pane ministře.
Pardon, smím dál?
- Pojďte. - Děkuju.
- Vše v pořádku? - Ale ano. Tudy?
Jo, tudy.
- Dobrý večer. - Dobrý.
Pardon, moje žena Helen. Helen, agent Perryman.
Je z MI5.
- Promiňte, že vyrušuju. - Vůbec ne.
Co byste rád?
Vlastně chci mluvit s paní Webbovou.
Nelekejte se.
To opravdu ne. Nevím, jestli jste paní Webbové řekl o…
Zmínil jsem tu ambasádu.
Jistě.
Pak asi víte, proč jsem tu, Helen.
Bože, já tam byla.
- Jo. - Vážně?
Jo. Promiň, úplně mi to vypadlo.
Jak jsme dělali ten vánoční pudink a…
- Ano, byla jsem tam. - Dnes?
Jo, šla jsem za Vanessou. Pamatuješ si ji? Dělá…
Prý vás vpustila v 16:43. Je to i ve výpisu návštěv.
Pily jste kávu, ale musela pryč.
Někdo jí volal. Bylo to z nevysledovatelného čísla,
ale prý šlo o něco ohledně ochranky pro ni, ano?
Neřekla mi, o co šlo.
Pak se tam spustil alarm a vy jste odešla?
Jo.
Proč jste za ní byla?
Jenom jsme…
- Promiňte, provedla jsem… - Vůbec ne.
Jen nám někde v systému vyskočilo vaše jméno,
tak jsem se chtěl zastavit
a v klidu to probrat,
bez stresu a bez strašení.
- Jen pro pořádek. - Jistě.
Asi jsem si ničeho zvláštního nevšimla. Je mi líto.
- Jistě, o nic nejde. - Mami!
- Musím… - Ovšem.
- Můžu? - Jistě.
A ještě jednou promiňte to vyrušení.
- Mami! - Ovšem.
- Veselé Vánoce. - I vám.
- Vyprovodím vás. Díky. - Jo, omlouvám se.
- Je to vaše práce. - Ať to máme z krku.
Určitě to rozlouskneme.
Zatím nashle.
„Větvík je ztracen, Větvík je sám.
Větvík je zmrzlý, už skončil mu flám.
Větvík je znaven, snad o létu sní.
Mžourá a zívá a pak už jen spí.“
REEDOVÁ
Wallaci,
ještě musím ven. Promiň.
- Musím vyzvednout dárek. - To nic. Běž.
Děti už spí.
Miluju tě.
Odjakživa.
Beznadějně.
Od našeho setkání v tom hotelu. Co ses vrátila.
Tolik se mi pak ulevilo.
Vím, že nejsem složitá osobnost.
Vím, že ti to na mně vadí.
Ale miluju tě.
A miluju náš domov a naše děti a náš život.
Miluju to.
A za to, co miluješ, se má bojovat, ne?
Hned jsem zpátky.
Snažila jsem se přijít na to,
proč jsi udělala, cos udělala.
Jestli jsi chtěla Atwoodovi vyhrožovat,
proč jsi mi to neřekla?
Někteří z nás s věkem tvrdnou a jiní měknou.
Myslíš, že měknu?
Myslím, že cukr k tobě jde lépe než bič.
Pracuješ pro Číňany?
Pracujeme pro nejvyšší nabídku, tak jako vždycky.
Před chvíli mi domů přišel agent MI5.
Ptal se mě na ambasádu.
Riskuju kvůli tobě všechno. Už celé roky.
Pořád neumíš být upřímná.
A už mě asi podezírá i Wallace.
- Musíš Colea vydat. - Proč?
Číňané se kvůli všem těm svým výhrůžkám ocitli v úzkých.
Když nedostanou, co chtějí, budou je muset realizovat,
což si opravdu nepřejeme.
Co mi můžeš říct o organizaci Clarkových?
Je to zločinecký konglomerát.
Vznikl tady, expandoval do ciziny.
Snaží se získat legitimitu.
Peněz jako banka, obětí jako mexický kartel.
Odporná banda.
Doteď šli mimo mě.
Zabili Jasona,
Maggie, Phillipa, komisaře Yarricka
a nejspíš i čínského velvyslance.
Ti se teda činili.
Hledají to nahrávací zařízení.
Podle nás na něm je vrah velvyslance Čchena.
Víš, kde je?
Asi bys ho pak ode mě chtěla.
To si piš.
- Co uděláš s Clarkovými? - Obvolám pár lidí.
- Vážně? - Když začneš spolupracovat.
- To mi nestačí. - Bude muset.
Zavraždili Jasona.
Jejich člověk vyhrožoval mým dětem.
- A tys ho zabila. - A je zabiju taky.
Poslouchej mě.
Zkus projednou použít uši a mozek a poslouchat, co ti říkám.
Organizaci jako Clarkovi jen tak nezničíš.
Je to jako chtít zničit Mosad, HSBC nebo McDonald’s.
Ti nahoře jsou nedotknutelní.
Já si Jasona proklepla.
- A? - Vedl nudný, snadno zmapovatelný život.
Nevzbuzoval podezření.
Dokud se nezapletl do vraždy čínského diplomata.
Co tím chceš říct?
MI5 asi neběhá domů za každým, kdo byl dnes na té ambasádě.
Jasona Daviese možná nemá cenu mstít,
natož za něj zemřít.
Co o tobě Jason věděl, Helen?
Už jsem ti to řekla. Nic.
Černé holubice mají mnoho pravidel.
To nejhlavnější je ale neporušitelné.
Pravidlo zachovávat nedotknutelnost a utajení naší organizace.
Jeho porušení se netrestá vypovězením ani vyloučením.
Trestá se smrtí.
Colea Atwooda mi předáš
zítra v půl sedmé ráno na Albert Embankment.
Pak budeš zase Helen Webbová, manželka a matka. To ti jde nejlíp.
A pokud to nedokážeš,
a já začínám mít obavy, že ne,
naše spolupráce skončí.
Vzpomínáš na naše první setkání?
Pořád znám všechny únikové cesty. Pořád mám plán.
A pořád mám v kapse ruku sevřenou v pěst připravenou udeřit.
Občas není úniku, Helen.
Jo, to už jsem zkoušel.
I tak díky.
- Neviděli ho. - Zavolej jinam.
- Dělám, co můžu. - No právě.
Prášky na bolest. Jsou prošlé, ale lepší než nic.
To úplně stačí.
- Do hajzlu. - Co?
Jak jsou ta obvinění vážná?
Jsou nesmírně vážná.
Čínská vláda v podstatě obviňuje Američany
z tajné operace proti nim.
Čína je přesvědčena,
že se americký agent zapletl do vraždy jejího velvyslance ve Velké Británii.
Dopady z hlediska mezinárodního práva jsou zatím nejasné,
ale jisté je, že celý svět bude od Washingtonu
a Downing Street očekávat reakci.
Jo, to jsem já.
Paráda. Jsem v televizi.
Víte, co to je?
Je to posraná třešinka na posraný šlehačce
na dortu plným sraček.
- Neřeš to. Naháněj dál Trenta. - Snažím se. Už si mě zablokoval.
Tak co chceme dělat? Nemáme nic.
Co dělá ta superšpiónka doma? Uspává děti před třetí světovou?
Kchaj-ming a Eleanor zatím stáhnou z kůže!
Co chce dělat, až je budou mučit? Zdobit stromek?
Ztište se. Moje dcera vedle spí.
Na tu ti seru!
A dost!
Musí k doktorovi. Ale klidně si umři.
- Kurva. - Je to dobrý.
Ale není. S nikým z vás. Musíte pryč.
Výborně. Fakt ti děkuju.
- Same, bolí mě to. - Půjdu s ním promluvit.
Ty jí to převaž.
Co? Proč bych to měl dělat já?
Zvládáš to?
Stačí nám jedna noc. Zmizíme, než se Ruby probudí.
Kdy se asi tak budí čtyřletá?
Nemám nejmenší tušení.
Jo, něco jsem…
našel.
Nechals je v mém autě.
- Asi jak jsme jeli k moři. - Jo.
To byl fajn víkend.
Jo, to byl.
To bylo poslední, co jsem Eleanor řekla.
Že je to jen práce.
To mezi náma.
Jen práce.
Vždycky plácnu nějakou blbost lidem,
který pak už nikdy neuvidím.
Taky bejvám osamělá.
A ona je moje parťačka.
Nemůže to bejt jen práce.
Ne když si to žádá tolik.
Za koho jsem tě tehdy měl.
Koho jsem miloval.
Snad něco z toho bylo skutečné.
Snad můžeš být pořád takový.
Kdybys chtěl.
Musel bys mi to ale dokázat. Musel bys.
Chceš to doopravdy?
Promiň.
Kurva!
Jen… Promiň, minutku.
Paní Reedová?
Samueli, pro všechny zúčastněné asi bude nejlepší,
když na nešťastné události dnešní noci zapomeneme.
Mám pro tebe poslední úkol.
- Zabít Alex Clarkovou. - Nemůžu.
Proto jsem tě přivedla zpátky. Abys s tím jednou provždy skoncoval.
Chápu, že Helen chce odpovědi,
ale je teď příliš blízko něčemu velkému.
Potřebuje ochranu. Černé holubice potřebují ochranu.
Nic jiného bys řešit neměl.
Pošlu ti adresu. Půjdeš tam sám, abys s tím skoncoval.
A celou tuhle ságu hodíme za hlavu.
Rozumíme si?
Same?
- Ano. - Výborně. Pošlu ti tu adresu.
A ještě něco.
Mám-li přesvědčit Číňany a Američany, aby schovali svá červená tlačítka,
potřebuju Atwooda.
Spadá do té dohody.
Bezpodmínečně.
Pošli mi tu adresu.
Williamsová.
Kde je Cole? Kam šel?
To já…
Potřebuju ho. Je to moc důle…
REEDOVÁ: SDÍLENÁ ADRESA
Do hajzlu.
Musím jít.
Tohle je poslední.
Pak bude po všem.
Vrátím se.
Můžeme si promluvit. Budeme sami. Budeme mít čas.
Poznáš moji pravou tvář. Slibuju.
A abych ti odpověděl,
ano.
Doopravdy to chci.
Přišels mě zabít?
Jsi Alex Clarková?
Ano.
Tak ano, přišel jsem tě zabít.
My plánujeme a Bůh se směje.
No tak, Helen.
Nedorazí.
Už se jim nedá věřit.
Jí se nedá věřit.
To přece víš.
Dobrá.
Co je to?
Připomínka pro tebe, že se pravdy nebojím.
Kurva.
Phillip byl bulvární reportér.
Maggie prodavačka v klenotnictví.
- Dobré ráno. - Dobrý den.
Hledám prsten podobný tomuhle.
- Můžu? - Jo.
Omlouvám se.
OTEVŘENO
ZAVŘENO
No tak…
Hledají malou, černou inspekční kameru.
Vypadá to, že mám…
problém.
Jasona Daviese možná nemá cenu mstít,
natož za něj zemřít.
Nákupy na poslední chvíli.
Znáš to.
Našlas ji.
To je dobrá zpráva.
Fajn. Takhle je to asi lepší, ne?
Aspoň už nemusíme chodit kolem horké kaše.
To by bylo únavné, co?
Jestli můžu nějakou kritiku, tak asi to,
že na to jdeš moc hrr.
- Myslíš? - Jo.
Ty textovky, návštěvy doma. Působíš trochu…
Jak?
Asi zoufale.
Zoufale?
Takže máš od Reedové zelenou?
Dala mi volnou ruku, abych tak řekla.
Už ti nedůvěřuje.
Asi v tom není sama.
Prořekla jsem se o tvém poměru.
Chudák Wallace.
Bude se potřebovat někde vyplakat.
Ovšem.
Píchneš mi? Měla bych o něm něco vědět?
Co má rád a tak dál?
Ať je pak se mnou spokojený.
A vaše děti.
Mě teda na maminkování neužije, ale k práci to patří, co?
Jacqueline je na dinosaury, ne? Nebo to je Oli?
No nic.
Nějak to zvládneme.
Jacqueline je na dinosaury.
Oli na vesmírné lodě.
To ale vědět nepotřebuješ.
Zakroutím ti totiž kejhákem.
Jen než začneme, chci ti říct, že tě fakt žeru.
Hele. Mám husí kůži.
- Zabiješ mě? - Hodláš ještě žvanit o mých dětech?
- Ne. - Dobře děláš.
Víš, že tě nezabiju.
Pořád jsem Helen Webbová,
a ta o Štědrém dni holky v klenotnictví nepodřezává.
To je můj dárek nám oběma.
Až uvidíš Reedovou, vyřiď jí, že jestli mě chce nahradit,
ať to kouká vyřešit osobně.
Leda bys chtěla repete.
Nazdar. Psala mi Kchaj-ming, že…
To jsem byl já.
- Proč? - Vím, co mojí dceři dáváš.
Dávám jí, co chce.
Ona neví, co chce. Je závislá!
Já tě znám.
Vím, kdo jsi. Trent Clark.
Jestli tě ještě někdy uvidím,
zabiju tě!
Do píči.
Kurva. Do píči.
Ahoj, mami, to jsem já.
Mám průser. Pořádnej průser.
Musíme obvolat pár lidí. Smažte ty kamery venku.
To mě poser.
Ať to vypadá na předávkování.
Musím zavolat premiérovi. Bude nasranej.
Do hajzlu.
Ahoj, tady Helen. Zanechte vzkaz.
Helen, prý máš to nahrávací zařízení.
Teď už si možná uvědomuješ vážnost situace,
v níž jsme se všichni ocitli.
Stojíme na okraji propasti.
Stále je ale cesty zpět, pokud se zachováš správně.
Pořád jsi černá holubice.
A pracuješ pro mě.
Na to nezapomeň.
Překlad titulků: Ondřej Kavka