Jesi li ti Eleanor?
Jesam, pa?
Ja sam Williams.
Kent i Williams. Čula si za nas?
Aha, da.
Čime si to poprskana?
To je Kent.
To je…
Oprosti.
Rekla je da si joj se javljala.
Prije, tražila si partnera.
Imala je tebe, nije ju to zanimalo.
Ma eto…
Bolje radim udvoje.
Kad imam nekog da mi čuva leđa.
I pazi da me netko ne zaskoči.
-Lakše je tako. -Da.
Zašto ti hoćeš raditi s nekim?
Pritisne me samoća.
Hoćeš li ući?
Aha.
CRNE GOLUBICE
-Eleanor, daj se požuri. -Ma evo!
-Eleanor! -Tražim ga.
-Ali ti si sve pospremila! -Oprosti, uredna sam.
Nisi ti uredna, maco.
Sve samo pobacaš u ormar.
A ja sad moram prekopati tvoju kramu da dođem do svoje krame.
Aha, evo ga.
Zašto je Reed to učinila?!
Kakav je plan?
Plan je da planiramo kad njih otkačimo.
-Što je? -Napast će nas.
-Što da ja radim? -Idi leći u kadu.
-Da je napunim? -Kako da ne!
Pjenušava kupka. Uz svijeće.
Idi leći i čuvaj se metaka.
-Metaka? -Jesi li pobožna?
Pa nisam baš.
Eksperimentiraj. Pitaj onoga gore prima li tvoju dušu.
-Što kažeš? -U kurcu smo, ha?
Kad si došla k meni, trebala sam ti dati nogom u guzicu.
Sranje!
-Moramo izaći. -Izaći?
Van!
Ostavljaš ga? Lijep je to auto.
Aha!
-Hajde! -Sranje.
Nikog ne poznaješ do kraja, Wallace.
Ne onako zapravo.
-Nisam trebala ništa reći, oprosti. -Pusti.
-Ne želim da nastradaš. -Zahvalan sam ti na brizi.
Ali moj brak je moja stvar.
Ne moraš se ti time opterećivati.
Ali brinem se.
Za tebe.
Premijer. Hoćeš mu se javiti?
Premijeru.
Dobro, evo me.
Stigao je novi kineski veleposlanik.
Pardon.
-Kako ćemo doći do Alex Clark? -Preko Trenta Clarka.
-Da? -Ako je Kai-Ming kod vas, doći će.
-I dovesti Alex. -Williams zove.
Taj je jadnik zaljubljen u nju.
Williams je. Bok.
-Nešto ne valja. -Kako to misliš?
Mislim da smo nadrapale, eto kako.
Zatišje pred buru. Barbari pred vratima.
Pročulo se da je Kai-Ming tu.
Aha, Lenny.
To onda znači da ih Clarkovi love. Najebale su.
Ne daj da je ubiju, čuješ?
-Moramo ići. -Čuvaj je!
Idemo k vama.
Što su rekli?
-Slažu se, najebale smo. -Super.
Eleanor, najbolje bi bilo…
Da se svaka spašava kako zna i umije.
Može? Tako ti je to.
Posao, shvaćaš?
-Hladna krv, živa glava. -Da.
Da. Posao i ništa drugo.
Ulaze!
Hej!
Kamo ćemo?
Kamo god hoćeš, ali ti ćeš pješice.
Polako!
Hej.
Sranje!
Jeboga!
O, jebote, što je ovo?!
Sranje!
-Isuse! -Isuse Bože!
-Možda smo zakasnili. -Ne! Ma što ti je?
Molim te.
Ostanite tu.
-Idem po njih. -Bože!
U kurac!
To su Clarkovi.
-Imaš pištolj? -Za sebe, ali ne za tebe.
Sranje! Moramo biti brzi.
-Johne. -Gospodine.
Veleposlaniče Hang, ovo je Wallace Webb.
Ministar obrane.
Les Mullery, ravnatelj tajne službe.
Agent Perryman, također iz MI5. I Mitch Porter, njega…
Šef CIA-jine ispostave, znam.
Prije nekoliko sati napadnuto je američko veleposlanstvo.
Ozlijeđen je zaštitar, a član osoblja je nestao.
Nestao je Cole Atwood.
Njega ste pogrešno optužili za ubojstvo svog prethodnika.
Oteli su ga.
Znamo da ste to bili vi.
Nemarni ste, izgubili ste svog špijuna.
Atwood nije špijun. Član je osoblja. Stručni suradnik.
On je CIA-jin operativac.
A to će uskoro svi doznati.
Objavit ćemo
da postupke SAD-a i Velike Britanije smatramo huškanjem na rat.
Ponudili smo vam rješenje problema
bez zatezanja odnosa.
Veleposlaniče,
vaš prijedlog da Britanija ugovore ključne za vojnu nabavu dodijeli vama
ne dolazi u obzir.
Što ćemo onda dobiti za ubojstvo veleposlanika?
Ispriku?
Ubijen je u vašoj državi, premijeru.
Ne obeštetite li nas,
bit ćemo prisiljeni na odmazdu.
Gospodo.
Nije nam pametno što smo ovamo došli. Ni najmanje!
Zar te nisu u CIA-ji obučili za ovo?
-Bože! -Isuse Kriste! Sam!
Ti baš moraš kroz prozor, je li?!
-Ulazi. Hajde. -Uđi.
-Kai-Ming? -Zarobljena.
-Sranje! -Eleanor isto. Vozi!
Trebamo onaj snimač.
Razumiješ li?
Treba nam.
-Što je bilo? -Upali su.
Navalili kroz prozore, s krova, na vrata.
U svaku moguću rupu. Kao na tvojim orgijama.
Je li Kai-Ming mrtva?
Ne znam. Bila je u kupaonici, Eleanor ju je išla obići.
Obje su nestale prije nego što sam stigla pogledati.
Rupetina u zidu, sve puno krvi. Ne znam. Mislim da su me ranili.
-Odvest ću te pred bolnicu. -Onda me možeš i pred zatvorom ostaviti.
Pa nekamo moramo otići!
Sam?
-Što je? -K Michaelu?
-Ne! -Daj.
Ni govora.
Ja sam.
Bok.
Michaele.
-Ne. Ne dolazi u obzir. -Molim te.
-Izuj se, molim te. Da. -Evo.
-Izuj se. -Aha.
Izujte se.
Znam da ne želiš imati veze s ovim, strašno mi je žao.
Tko su oni?
Ono je Cole.
On je CIA-jin agent.
CIA-jin agent?
Zapravo, to će se tek vidjeti. Možda prebjegne. Ne zna se.
-A plavuša je Williams. -Aha. I ona je iz CIA-je?
Ona je…
Egzekutorica?
Egzekutor. Nije rodno određeno.
Nisam mislio da povedeš cijelu bandu kada dođeš.
Znam, žao mi je. Kad sam dobio tu poruku, bio sam…
Što?
Sretan.
A…
-Ne bih došao da nisam očajan. -To je svakom dečku drago čuti!
„Stan u Londonu progutala vatra. Čula se pucnjava.”
To ste vi?
Nismo.
U sobi pokraj ove spava moja kći.
O čemu god da se radi, ne smijete to dovući ovamo.
Nisu nas pratili.
Vidio sam te u novinama i pomislio:
„Joj, to je ona koja je nekog ubila na ulici. Probila se u životu.”
Da nisam, poginuo bi.
Michaele, kunem ti se, nitko neće doći ovamo.
Tvoja je kći sigurna.
Nemoj davati obećanja koja ne možeš održati.
Kunem ti se, kći ti je sigurna.
Je li na samrti?
Ma ja sam ti odlično.
Možda je nastrijeljena, ali izmotava se.
Ne bih htjela biti naporna.
Dobro.
U nekom sam filmu vidio da su na ranu od metka stavili higijenske uloške.
Ostavila ih je moja prijateljica Faz.
Zasad mi donesi zavoje i vruću vodu.
Ali ako me uhvati želja da se pokrpam podčučnjakom, javit ću ti.
Dobro.
AUTOMEHANIČAR
Clarkovi.
-Tvoje prijateljice su tu. -Hej!
Zasad su žive.
Ali to je stanje podložno promjeni.
Što hoćete?
Ono što smo od početka htjeli.
Digitalni snimač iznesen iz stana veleposlanikove kćeri
one noći kad je on umro.
Nije kod mene, kažem vam.
Nažalost, ne znamo možemo li ti vjerovati.
Da razriješiš našu dvojbu, predaj ga do sutra u podne.
Inače ćemo ti sve prijatelje pobiti toliko nezamislivo okrutno
da će te način na koji su umrli progoniti sve dok i sama ne umreš.
Nemamo taj jebeni snimač.
Sutra ćemo u to biti sigurni.
Donesite ga u Park Walk 177, tržnica Borough.
Predajte ga mom suradniku i vašim prijateljicama neće pasti dlaka s glave.
Veselimo se što ćemo sve ovo privesti kraju.
Kakav god rasplet bio, Helen Webb.
Znaš li gdje je taj snimač?
U Jasonovom stanu nije.
Vjerojatno ni kod Maggie ili Phillipa.
Nekamo su ga sakrili.
Moramo rekonstruirati njihovo kretanje.
Ali otkud uopće da počnemo?
Nećemo ga stići naći do sutra.
Ako ne dođem do Alex Clark, Kai-Ming i Eleanor će ubiti.
A ja neću doznati istinu o Jasonu.
Moramo je nagovoriti na sastanak. Cole, možeš li uspostaviti kontakt s Trentom?
Ne bih htio ispasti sebičan.
Ali što ja dobivam?
Pa ovako.
Dat ću sve od sebe da ljude za koje radim spriječim da naude tvojoj obitelji.
Ali upozorila bih te na nešto.
Ako nam ne možeš dovesti Trenta, onda te ne trebamo.
A ako te ne trebamo,
Sam će te otjerati na Hampstead Heath
pa ti pucati u potiljak.
Je li to istina?
To bi prije bio Richmond Park. Ali daj nađi tog tipa, jebote.
Tko je?
Dobro si?
Više nikad neće sa mnom razgovarati.
Rekao si mu što radiš?
Jesam.
Ja sam rekla Jasonu.
-Helen. -Ma znam.
-Što si rekla? -Nešto neodređeno.
-Neodređeno? -Pa ono, nejasno.
Rekla sam mu da nisam ono što on misli
i da Helen Webb ne postoji.
To ne zvuči baš nejasno.
Ma…
Rekla sam mu što sam morala.
Da radiš za organizaciju
koja krade tajne vladi za koju on radi?
Da.
Što je rekao? Kako je reagirao?
Rekao je
da me voli.
I da se to neće promijeniti, što god da mu kažem.
Lijepa reakcija.
Da.
Tjedan poslije je poginuo.
Moram doznati zašto.
A moram doznati i tko je bio.
Uf, Marie. Oprosti, moja dadilja. Samo malo.
Bok, je li sve u redu?
Wallace nije kod kuće. Djeca su… Moram ići.
-Radi što moraš. -Slušaj.
Nađi Trenta.
To nam je jedini adut protiv Alex Clark.
-Može. -Reed će podivljati.
Pa pripazi na Colea.
Dogovoreno.
-Bok! -Sretan ti Božić!
Sretan Božić, Marie!
Strašno mi je žao.
Nema veze.
-Wallace se odavno trebao vratiti. -Ma pustite.
Joj!
Svi su u kuhinji. Djeca su spominjala božićni desert.
E jebiga! To je danas bilo.
-Divna si, hvala. -Nema na čemu.
Malo je rastresen.
-Nadam se da je sve u redu. -Nema problema.
Hvala ti. Sretan Božić.
-Sretan Božić. -Bok.
-Jesmo li stavili naranču? -Jesmo.
-Grožđice? -Da.
-Nismo stavili limun. Ili jesmo? -Bok!
-Bok, mama. -Što to radite?
-Radimo desert. -Oho!
-Moraš nešto zaželjeti. -Još stignem?
-Taman. -Moraš zamisliti, ne smiješ to izgovoriti.
Da, to mora biti tajna.
Dobro. Bok.
Izvoli. Zdravo. Gdje si bila?
U božićnoj kupnji. A ti?
Problem u američkom veleposlanstvu.
Hajde, stisni.
Pa dobro, moje kupovanje ne može se mjeriti s tim.
-Sve u redu? Zvuči ozbiljno. -Morali smo održati hitan sastanak.
A mislio sam da si ti tu.
Mama, zaželi nešto!
-Moraš miješati. -Dobro, miješam.
-A moraš i zažmiriti. -Žmirim, dobro.
Izgleda baš fino.
-Mogu li ti odati tajnu? -Meni možeš sve reći.
Možda ti više ne budem draga.
Jesi li ikad čuo za Crnu golubicu?
Jesi li?
Dobro, jako je kasno. Morate se spremiti za spavanje.
-Hoćeš li… -Ali što si poželjela?
Neću ti reći, to je tajna.
Spremite se za spavanje, odmah dolazim.
-Dobro. -Prestani!
Što se dogodilo u veleposlanstvu?
Što si kupila?
Molim?
Za Božić.
Pa…
Dar za tebe, zato ti ne mogu reći.
Što je bilo?
Pomisliš li na naš prvi susret?
-Da, ponekad. -Ja počesto.
Puno o tome razmišljam. Vrtim u glavi.
Razmišljam o tome kako si ustala i obukla se. Izašla i otišla do dizala.
Koliko si daleko odmakla?
-Zašto je to važno? -Jer jest.
-Zanima me što si mislila. -Što sam mislila?
Vjerojatno sam mislila:
„Nemam za taksi, a tri je ujutro.”
-Da? -Da.
Ne…
Razmišljala sam o tome kako ne želim otići, nego ostati.
Jesi li sretna?
Sa mnom? U braku?
Naravno, Wallace. Što ti je?
Znam da sam te u mnogočemu vjerojatno razočarao.
-Nisi me razočarao. -Ma daj.
To je ta pogreška koju ponavljaš.
Tvrdiš da nema problema, ali nitko nije savršen.
Nitko o drugima ne zna sve.
Ti se uvijek držiš kao da je sve idealno,
kao da smo mi idealni, ali…
Ali to je laž, zar ne?
Neodrživa laž.
Komu to onda govoriš? Meni?
Sebi? Ili…
Pa tako se osjećam.
Želiš li mi nešto reći?
A što?
Bilo što.
Ne.
Čuj,
ne mislim ja da si ti idealan.
Vjeruj mi.
Ne mislim ni da smo mi idealni, ali…
Trudim se da ti budem oslonac. Trudim se da sve bude lijepo…
Očekuješ li nekoga?
Ne.
-Perrymane. -Ministre.
Oprostite, mogu li ući?
-Izvolite. -Hvala.
-Sve u redu? -Jest. Ovuda?
Da, dođite.
-Pozdrav. -Dobra večer.
Helen, moja supruga. Ovo je agent Perryman.
Iz MI5.
-Oprostite na smetnji. -Nema problema.
Što ste trebali?
Htjeli smo razgovarati s gđom Webb. Nije ništa strašno.
Sitnica. Ne znam jeste li gđi Webb rekli za…
Jesam, ponešto o veleposlanstvu.
Aha. Onda vjerojatno znate zašto sam došao, Helen.
-Pa ja sam bila ondje! -Da.
-Jesi? -Potpuno sam to smetnula s uma.
Radili smo desert, a dadilja…
-Da, bila sam ondje popodne. -Danas?
Išla sam onoj simpatičnoj Vanessi. Sjećaš se? Ona…
Rekla je da ste ušli u 16.43. Provjerili smo u evidenciji posjetitelja.
Pile ste kavu, ali omeli su vas.
Ona se javila na poziv. Zvali su s nepoznatog broja.
Navodno nešto u vezi s njezinim osobnim zaštitarom?
Nije rekla o čemu se radi.
Poslije toga aktivirao se alarm i vi ste otišli?
Da.
Zašto ste išli k gđi Robinson?
Pa samo smo…
-Jesam li ja u… -Ni govora, oprostite.
Vaše je ime iskočilo u nekoj sigurnosnoj provjeri.
Zato sam svratio k vama doma.
U opuštenoj atmosferi.
Bez stresa, prijateljsko lice.
-Da budemo sigurni. -Jasno.
Mislim da nisam vidjela ništa što bi moglo pomoći, žao mi je.
-Nema nikakvih problema. -Mama!
Moram…
-Jasno. -Slobodno?
Naravno. Još jedanput, oprostite na smetnji.
-Mama! -Ma ništa.
-Sretan Božić. -I vama, hvala.
-Ispratit ću vas. Hvala što ste došli. -Oprostite.
-Što se mora… -Dobro da smo to riješili.
Doznat ćemo mi već što je bilo.
Vidimo se.
„Prutimir je sam. Prutimir je izgubljen.
Prutimir cijeli u mrazu je zarobljen.
Prutimir je umoran, vjeđe su mu otežale.
Proteže se, zijeva, u san tone ko od šale.”
Wallace.
Moram izaći. Žao mi je.
-Moram podići dar. -Sve u redu.
Djeca spavaju.
Volim te.
Oduvijek.
Ludo.
Od one noći u hotelu. Otkad si se vratila.
Pao mi je kamen sa srca kad si došla.
Znam da nisam kompliciran čovjek.
Znam da tebi to nije privlačno.
Ali volim te.
Volim naš dom, našu djecu i naš život.
Volim.
A ono što voliš, za to se boriš.
Neću dugo.
Pokušavala sam se domisliti
zašto si večeras ono učinila.
Ako si htjela zaprijetiti Coleu Atwoodu,
zašto mi nisi to i rekla?
Neki s godinama otvrdnu, a neki se smekšaju.
Ja sam se smekšala?
Mislim da ti više leži mrkva nego batina.
Radiš za Kineze?
Mi radimo za najboljeg platišu, kao i uvijek.
U kuću mi je maloprije došao agent MI5.
Pitao je za moj posjet veleposlanstvu.
Za tebe sam sve stavila na kocku. Već odavno.
A ti i dalje ne možeš biti iskrena. Sad i Wallace nešto sumnja.
-Moraš predati Colea. -Zašto bih?
Kinezi su si vezali ruke. Razbacivali su se prijetnjama.
Ako ne dobiju što traže, možda će ih morati ostvariti.
A to, vjeruj mi, bolje da se ne dogodi.
Što znaš o organizaciji Clarkovih?
Kriminalni konglomerat.
Počeli su ovdje, raširili se svijetom.
Pretendiraju na legitimitet.
Bogati kao burzovni mešetari, ubijaju kao meksički karteli.
Da, gadni su.
Nisam poslovala s njima.
Ubili su Jasona.
Maggie, Phillipa, načelnika Yarricka, a vjerojatno i kineskog veleposlanika.
Naradili su se ovaj tjedan.
Oni traže taj snimač.
Na njemu se vidi tko je ubio veleposlanika Chena.
Znaš li gdje je?
Da znam, htjela bi da ti ga predam.
Pa nego što.
-A što ćeš s Clarkovima? -Nazvat ću neke ljude.
-Neke ljude? -Ako budeš surađivala.
-To mi je premalo. -Drugo nemaš.
Ubili su Jasona.
Poslali su čovjeka, prijetio je mojoj djeci.
-A ti si ga ubila. -Ubit ću i naručitelje.
Daj slušaj.
Bar jedanput uključi uši i mozak i poslušaj što ti pokušavam reći.
Ne možeš srušiti Clarkove.
To je kao da rušiš Mossad, HSBC ili McDonald's.
Čelni ljudi su nedodirljivi.
Istražila sam Jasona.
-I? -Dosadan, predvidljiv život.
Nimalo sumnjiv.
Sve dok se nije upleo u ubojstvo kineskog diplomata.
Što hoćeš reći?
Ne ide MI5 u kućni posjet svima koji su se danas zatekli u veleposlanstvu.
Jason Davies možda nije vrijedan osvete. A radi njega sigurno ne vrijedi umrijeti.
Što je Jason znao o tebi, Helen?
Već sam ti rekla. Ništa.
Crne golubice imaju mnogo pravila.
Ali jedno se pogotovo ne smije prekršiti.
Pravilo da čuvamo nepovredivost i tajnost svoje organizacije.
Kršenje tog pravila ne kažnjava se izgonom ili izbacivanjem.
Kažnjava se smrću.
Dakle, predat ćeš mi Colea Atwooda
sutra ujutro u 6.30 na Albert Embankmentu.
Pa ćeš se vratiti onom što ti ide od ruke. Helen Webb, supruga i majka.
Ako to ne možeš,
a sve me više strah da je tako,
onda naš sporazum postaje ništavan.
Sjećaš li se našeg prvog razgovora?
Još znam gdje su svi izlazi.
I dalje imam plan.
A šaka mi je još u džepu, i dalje spremna za udarac.
Ne postoje uvijek izlazi, Helen.
Da, pokušao sam.
Svejedno hvala.
-Nema ga danima. -Zovi dalje.
-Dižem na noge sve koje znam. -A meni dižeš živac.
Analgetik. Istekao mu je rok, ali bolje išta nego ništa.
Ma ne, ovo je odlično.
-Jebemu. -Ha?
-Koliko su teške te optužbe? -Posrijedi su vrlo teške optužbe.
Kineska vlada u principu optužuje Amerikance
da protiv njih vode tajnu operaciju.
Iz toga proizlazi da Kina smatra
kako je u ubojstvu njihovog veleposlanika u Britaniji sudjelovao američki agent.
Što to podrazumijeva u smislu međunarodnih zakona, još je nejasno.
Ali izvjesno je
da su sve oči uprte u Washington i Downing Street u očekivanju reakcija…
Da, to sam ja.
Odlično. Na televiziji sam.
Znaš što je to?
To je usrani šlag na posranoj glazuri
povrh tortetine od govana!
-Pusti to. Nazovi opet Trenta. -Pokušavam. Blokirao me.
I što sad? Nemamo ništa.
Superšpijunka uspavljuje dječicu dok se sprema Treći svjetski,
a Kai-Ming i Eleanor će žive oderati!
Što će raditi sutra dok njih muče? Ukrašavati jelku?
Stišaj se. Kći mi spava.
Jebeš nju!
Sad je dosta.
Treba joj liječnik. Ali neću se buniti ako i umreš.
-Jebote! -Dobro sam.
Nisi dobro. Nitko od vas nije. Morate otići.
Divota. Baš ti hvala.
-Sam, trpim bolove. -Idem razgovarati s njim.
A ti, previj je.
Molim? Zašto bih ja to radio?
Dobro si?
Samo jedna noć. Otići ćemo prije nego što se Ruby probudi.
A kad se bude četverogodišnjaci?
Blage veze nemam.
Našao sam…
Nešto.
Ostale su u mom autu.
-Valjda kad smo išli na more. -Da.
To je bio lijep vikend.
Da, bio je.
To sam posljednje rekla Eleanor.
Da je ovo samo posao.
Ja i ona.
Samo posao.
Uvijek ljudima kažem ono što ne treba
trenutak prije nego što ću ih izgubiti.
I mene pritisne samoća, znaš.
A ona mi je partnerica.
Ne može to biti samo posao.
Preskupo je da bi bilo samo to.
Čovjek kakvim sam te tad smatrao.
Kojeg sam volio.
Nadam se da bar donekle postoji.
Da i dalje možeš biti takav.
Ako to želiš.
Ali morao bi mi to dokazati. Morao bi.
Želiš li ti ovo zapravo?
Opro…
U kurac!
Oprosti, samo trenutak.
Gđo Reed?
Samuele, mislim da je za sve najbolje
da zanemarimo nesretni splet večerašnjih okolnosti.
Imam za tebe posljednju narudžbu.
-Ubij Alex Clark. -Ne mogu.
Zato sam te dovela natrag, da tomu jednom zauvijek staneš na kraj.
Shvaćam da Helen želi odgovore,
ali našla se previše blizu nečemu previše krupnom.
Treba je zaštititi. Treba zaštititi Crne golubice.
To neka ti bude jedini cilj.
Dat ću ti adresu na koju ćeš otići sam i dovršiti posao.
Pa da okončamo cijelu ovu trakavicu.
Dogovoreno?
Sam?
-Da. -Izvrsno. Sad ću ti poslati adresu.
I još nešto.
Da bih Kineze i Amerikance uvjerila da maknu prstić s crvenoga gumba,
trebam Atwooda.
On je dio paketa.
Bezuvjetno.
Pošaljite adresu.
Williams.
Gdje je Cole?
Ne zna…
Treba mi! Jako je važ…
GĐA REED PODIJELILA JE LOKACIJU
Pa jebote.
Moram ići.
Ovaj je posljednji.
Nakon ovoga nema više.
Vratit ću se.
Razgovarat ćemo. Bit ćemo sami, imat ćemo vremena.
Pokazat ću ti tko sam zapravo.
I da ti odgovorim na pitanje.
Da.
Stvarno ovo želim.
Jesi li me došao ubiti?
Vi ste Alex Clark?
Jesam.
Onda da, došao sam vas ubiti.
Čovjek snuje, a Bog određuje.
Hajde, Helen.
Neće doći.
Nisu više pouzdani.
Ona više nije pouzdana.
Znate i sami.
Dobro.
Što je to?
Nešto što će te podsjećati da se ne bojim istine.
Jebote!
Phillip je pisao za tabloid.
Maggie je bila prodavačica u draguljarnici.
-Dobro jutro. -Pozdrav.
Tražim prsten sličan ovom.
-Slobodno? -Da.
Oprostite.
OTVORENO
ZATVORENO
Daj!
Predmet koji traže minijaturna je crna videokamera.
Mislim da sam možda u nevolji.
Jason Davies možda nije vrijedan osvete. A radi njega sigurno ne vrijedi umrijeti.
Skoknula sam po neke sitnice u zadnji čas. Znaš kako je.
Našla si ga.
To je dobra vijest.
Ovako je vjerojatno i najbolje, zar ne?
Bojala sam se da ćemo morati još malo okolišati.
To bi bilo baš zamorno.
Imam zapravo samo jednu zamjerku.
Mislim da si prebrza.
-Misliš? -Da.
Poruke, dolasci u kuću. To je onako malo…
Što?
Očajnički, moglo bi se reći.
Očajnički?
Reed ti je dala zeleno svjetlo?
Pustila me s uzde, kako se ono kaže.
Ne vjeruje ti više.
Nije jedina, nažalost.
Rekla sam Wallaceu da ga varaš.
Jadničak.
Trebat će mu rame za plakanje.
Pa da.
Pomozi mi. Što bih o njemu trebala znati?
Što voli i tako to?
Želim dati sve od sebe kad se ubacim.
I djeca.
Nisam baš oduševljena, ali idu u opis posla, je li tako?
Jacqueline voli dinosaure, je li tako? Ili ih ono voli Oli?
Ma dobro.
Snaći ćemo se nekako.
Voli Jacqueline dinosaure.
Oli voli svemirske brodove.
Ali nećeš to morati znati.
Slomit ću ti taj jebeni vrat.
Dok još nismo počele, samo da znaš, iskreno ti se divim.
Vidi. Naježila sam se, zamisli.
-Hoćeš li me ubiti? -Hoćeš li spominjati moju djecu?
-Neću. -E pa, mudro.
Znaš da te neću ubiti.
Još sam Helen Webb.
A Helen Webb ne kolje djevojke po draguljarnicama na Badnjak.
To je moj dar objema.
A kad vidiš Reed, poruči joj, ako me hoće zamijeniti,
neka mi to dođe reći u lice.
Ako ne želiš da ovo ponovimo.
Kai-Ming mi je poslala poruku…
Ja sam je poslao.
-Zašto? -Znam što joj daješ.
-Dajem joj što ona želi. -Ne zna ona što želi! Ovisnica je!
Poznajem te.
Znam tko si ti, Trente Clark!
Ako te ikad više vidim,
ubit ću te!
Jebote.
Jebote pas!
Mama, bok, ja sam. Aha.
Zeznuo sam. Baš je sranje.
Nazvat ćemo neke ljude. Sredi one kamere ispred zgrade.
Pa jebemu mater!
Predoziraj ga.
Moram nazvati premijera. Popizdit će.
Pas mater.
Helen je, ostavite poruku.
Helen, čula sam da je snimač kod tebe.
Možda su ti sad jasni razmjeri situacije
u kojoj smo se svi našli.
Na rubu provalije smo.
Ali ima vremena za korak unatrag ako ti povučeš pravi potez.
Još si Crna golubica.
I radiš za mene.
Nemoj to zaboraviti.
Prijevod titlova: Sandra Mlađenović