Upp och hoppa.
Det är julafton.
Helen.
Du skickade ett barn för att döda mig. Är du galen?
Du kan inte vara arg eller särskilt överraskad.
Det kan jag faktiskt visst.
Du har velat sluta i månader, sedan Jason. Det här var att vänta.
Jag försökte fixa det. Jag tog hit Sam, jag stöttade dig.
Men ni har visat att ni inte går att lita på.
Försök döda mig om du vill, fast skicka inte prao-eleven nästa gång.
Men låt Sam vara. Han är lojal.
Jag gav honom chansen att visa sin lojalitet igår.
Vad menar du?
Jag gav honom Alex Clarks adress och en chans att avsluta det här.
Inte ens det klarade han.
Skickade du Sam ensam mot Clark-familjen?
Jag gav honom en chans att visa att ni två fortfarande var
lagspelare.
Vad har du gjort?
Ge mig adressen. Har något hänt honom…
Jag ska ge dig en sista chans.
Ge mig kameran.
Har de Sam är den mitt enda maktmedel.
Låt mig förklara situationen för dig.
Antingen räddar du din vän
eller så förhindrar vi att två kärnvapenmakter drabbar samman.
Ett barn skulle välja rätt i det dilemmat.
Jag gillar Sam men det är vad det är.
Såna är spelets regler, och det vet han bättre än de flesta.
Jag kan inte skydda alla om jag inte har kontroll.
Och du får mig att känna att jag inte har det.
-Helen. -Det har du kanske inte.
Helvete.
De mördade Jason.
Och Maggie, Phillip och Yarrick.
De skickade en torped hem till mig.
Och jag ska döda beställarna.
Williams, jag vet hur vi hittar Trent. Kom ner om tio.
Dags att rädda våra vänner.
Läget?
Hur mår du?
Yr av blodförlusten men rostat bröd hjälper.
Sa Sam vart han skulle?
Nej, jag var medvetslös.
Vi måste ge dem den här kl. 12.00.
Du hittade den.
Det är nog en fälla.
Clark-jävlarna har säkert ordnat ett bakhåll.
Vi kan nog överraska dem.
Vilken är din favoritjulfilm?
Nu är det jul igen.
Nu är det jul igen?
Den där tomten trillar av taket och han får bli ny tomte?
Jag älskar Nu är det jul igen!
Du då?
-Hallå. -Vad?
Favoritjulfilm?
Jag är lite upptagen med att försöka befria oss.
Du gör verkligen bra ifrån dig.
Titta så bra det går.
De kommer att döda oss kl. 12.00.
The Holiday.
-Med Cameron Diaz och Kate Winslet? -Ja.
Vilken jävla skitfilm!
Så kass. Brukade du kolla på den med pojkvännen?
-Ja. -Tänkte det.
Vilket fint minne.
Ja.
Jag såg den med min pojkvän. Hoppas att han är oskadd.
Han klarar sig.
Trent Clark?
-Vad vill ni? -Vi söker din mor.
Mamma, det är jag.
Jag har klantat mig, rejält.
Kan du ringa henne?
-Det kan jag inte. -Du är så illa tvungen.
Hon har Kai-Ming och tänker skada henne.
Ni ljuger.
Jag tror att du vet vad din mor är kapabel till.
Därför är du rädd för henne.
Ringer du inte henne så dör Kai-Ming.
Det tillåter inte du för du älskar henne.
Och du gör allt för dem du älskar.
Vad som helst.
Duktig pojke.
Jag är på väg till Waitrose för att köpa grejer för jul. Är du okej?
Hej, Alex.
-Om han är okej eller ej återstår att se. -Vem är du?
Mötet är om en timme. Du ska närvara personligen.
Gör du inte det, eller om det är en fälla,
eller om mina vänner skadas på nåt bestående sätt
vore det dåliga nyheter för Trent.
-Fattar du? -Ja.
Bra. Och inte för inte…
Jag ser så fram emot att få träffa dig.
Jag har många frågor som behöver svar.
Waitrose…
-Du ser inte ut som en maffiaboss son. -Mamma är inte maffiaboss.
Hon är…
…inflytelserik med kriminella kontakter.
Okej.
Jag är inte som min mamma eller de andra.
Men du är knarklangare och mördare, om vi nu ska klassificera folk.
Jag är inte knarklangare. Jag bara…
Jag visste att Kai drogade så jag fixade det åt henne.
Jag ville att hon skulle…
Gilla dig?
Ja.
Nästa gång du gillar en tjej,
prova att prata om hennes intressen i stället för att köpa kärlek med heroin.
Det ska jag hålla i åtanke.
Det kvittar ändå.
Jag må inte vara knarklangare, men mördare är jag.
Jag förtjänar straff.
Nu har du chansen att gottgöra det. Du ska hjälpa oss rädda Kai-Ming.
Hon lär ändå inte ligga med dig.
-Är det här premiärministern bor? -Ja.
-Mr Webb! -Bara ignorera dem.
Jag fick ta med barnen till Downing Street.
Där är kameror överallt och de lär hamna på nyheterna.
Kan du ringa upp mig? Tack.
Videon av mordet på ambassadör Chen har hittats och verifierats
och ska snart byta ägare.
Jag hoppas för allas skull att ni kan ingripa snabbt, mr Porter.
Jag är glad att vi bjöd högst, mrs Reed.
-Vart tog du vägen? Alla letar efter dig. -Lång historia.
Den hör jag gärna men vi fick nyss ett tips om ett utbyte.
-Clark-familjen. Borough Market. -Hur visste du det?
Vi måste hinna före kineserna.
-Är du beväpnad? -Nej.
Det ordnar vi.
Jason var kanske inte nån värd att hämnas, och absolut inte värd att dö för.
Hört talas om en svart duva?
Jag tänkte…att du har fel.
-Jag har fel? -Ja, om att Helen Webb inte existerar.
Ett namn är bara ett namn.
-Hej, Helen. -Hej.
Helen? Jason.
Men du…
Du existerar.
Det måste du göra, för…
…för jag älskar dig.
Du är på riktigt.
Är det här en bra idé?
Allt ordnar sig.
Okej?
Allt kommer att bli bra.
Mamma väntar oss.
-Några vapen? -På höften.
Var är er chef?
Där uppe. Hon kommer till er.
Ser man på! Vem har vi här?
Spionfittan!
-Vad gör du här, Trent? -Han vill hjälpa till.
Du vet när jag sa "varje kvinna för sig själv"?
Ja. Det sved.
Det var dumt sagt. Jag menade det inte.
Tack.
-Du skulle inte bli inblandad. -Det var inte din sak att avgöra.
-Tack. -Vi måste dra.
-Inte förrän jag hittat Alex Clark. -Jag sköter det. Jag måste skydda dig.
Vi bara sticker. Skynda, vi måste dra.
Tyvärr får ni inte gå riktigt än.
Det här mötet ska vara ett utbyte.
-Mamma. -Är du oskadd? Har de skadat dig?
Vad tänkte du göra med Kai-Ming?
Han är en fin pojke, men tyvärr fittpiskad.
Helt bortom räddning.
Och se vad det har ställt till.
Är du Helen Webb?
Du är Alex Clark.
I egen hög person, som du bad om.
Kameran?
-Gick det till som han sa? -Han knuffade honom.
Ambassadören slog i huvudet.
-Det var en olycka. -Allt han gör är ställer till med olyckor.
Vad pratar hon om?
Förlåt mig.
-Det var inte meningen. -Ändå hände det.
Och vi tampas fortfarande med följderna.
Du är rösten i telefonen.
Ja.
Jag väntade mig fler lakejer.
Ingen här låter sig skrämmas av stora män med stora vapen.
Men det här skyddet har jag:
Vår delade vetskap att om nåt skulle hända mig
vore konsekvenserna bibliska.
Ett totalt jävla blodbad för alla inblandade.
Fattar ni?
Låt mig se videon.
-Allt väl? -USA tror att det finns en video.
-Vad för video? -En inspelning av mordet på Chen.
-Som rentvår dem? -Ja.
Jävlar…
Jag vet vem du är, Trent Clark.
Du ger inte min dotter fler droger! Fattar du?
Om jag nånsin ser dig igen så dödar jag dig!
Det räcker.
Ja. Kom in! Jag ringer dig sen.
Amerikanerna säger att Chens död filmades och att videon kan kyla ner situationen.
Video…
En inspelning?
-De är på väg för att beslagta den. -Begär de stöd av polisen?
De säger åt oss att inte lägga oss i.
Okej. Håll mig informerad.
Var femte minut. Okej?
Okej.
Vi måste dra.
Då så… Vad bra att det här löste sig för alla.
-Löste sig? -Vi fick väl alla vad vi ville ha?
God jul på er.
God jul.
Inte jag.
-Dina vänner lever. Nöj dig med det. -Inte alla.
Inte? Det är tyvärr en affärskostnad.
Hoppas att du minns det om vi stöter på varandra igen.
-Helen… -Det har inte kostat dig nåt.
-Helen… -Det har kostat mig tid och pengar.
Jag råder dig att inte orsaka mig fler kostnader.
Kom, Trent.
-Helen… -Det räcker inte.
Räcker det inte?
Nej.
Helen… Vill du verkligen det här?
Skjuter du så dör du. Fattar du?
Helen, jag stöttar och älskar dig
och hade vanligtvis hjälpt dig utkräva din hämnd
men vi borde släppa det här.
Bra råd, Sam.
Jag kände en gång en man, min styvfar.
Han var alkis, idiot och en slusk.
Men han berövade mig någon, precis som du gjorde.
Han gjorde det för att han trodde att han kunde.
Att inget kunde hända honom, att personen han tog från mig var oviktig.
Men han hade fel och fick betala.
Varför tycker du att du ska slippa betala?
Varför tror du att du kan gå härifrån och glömma det du gjort?
Helen, vi bara går.
Du kan gå härifrån. Dina vänner med. Vi kan glömma det här.
Kom så går vi.
Jag förstår ditt klagomål, men det här är över.
Jag överklagar inte en p-bot.
Det är inget klagomål. Det är hämnd.
Vad pratar du om?
Gjort är gjort.
Vi kan inte återuppliva folk.
Bättre slut än så här får du inte, så ta det.
Helen…
-Det här är inte du. -Vem är jag, Sam?
Min vän.
Du är Helen.
Helen Webb, Helen Dawson, Daisy… Vad du än kallar dig.
Jag vill bara hjälpa dig. Du måste inte döda henne för att vinna.
Du berövade mig någon.
Du skickade en torped dit mina barn sover. Det måste få konsekvenser!
Vem skickade vi? Vem berövade jag dig?
Du tog Jason.
Jag måste få veta vem han var och varför ni mördade honom.
Han på bänken?
Det var inte ens vi! Jag beställde inte det mordet.
Du ljuger.
Allt det här i onödan!
Du ljuger.
Jag vet inget om honom och lät inte mörda honom.
Sänk vapnet innan du skämmer ut dig ännu mer.
-Williams! -Va?
Du skulle ringa ett nummer om du hittade nåt i Jasons lägenhet.
Beställarna gav dig numret.
Ja.
Okej.
Ringer hon det numret och det ringer i nån av era telefoner
blir nästa ljud ni hör min pistol.
Ring på.
Jag lät inte mörda din vän.
Du?
-Du! -Jag är så ledsen. Förlåt mig.
Det händer grejer här ute.
-Bara så ni vet. -Upp med händerna!
-Öppna dörren, annars skjuter vi! -Backa! Vi öppnar inte.
-Förlåt… -Var tyst, Trent!
Jag ville rätta misstaget och visa att jag kan själv.
Sluta prata, Trent.
Du!
Han är inte inblandad. Han ljuger.
Han vet inte vad han pratar om. Han försöker bara skydda mig.
Det var jag!
-Han ljuger inte. -Lyssna inte på honom.
-Han vet inte vad han säger! -Jävlar…
Vilka fan är de?
-Sänk vapnen annars skjuter vi! -Sänk vapnen!
Allt är mitt fel.
Jag behövde städa undan min röra. Jag trodde inte…
Jag är så ledsen, Kai.
Jag är så hemskt ledsen.
Håll käften, Trent.
Lägg ner vapnen!
-Det börjar eskalera. -Jag är ledsen. Snälla, gör ingen illa!
Titta på mig. Titta på mig! Tänker du… Han är ett barn!
Ja.
Kom så drar vi.
Vi ska dra nu. Snälla sluta, Helen.
Skadar du min son får du ångra det för alltid. Det lovar jag!
Du slipper aldrig undan!
Fan!
Nej, snälla!
Alla jobb har en kodex, Sam.
Det finns ett sätt som är rätt och ett som är fel.
Nej, snälla!
Varför gjorde du så?
Varför gjorde du så? Han var min.
-Varför gjorde du så? -Det är okej.
-Varför gjorde du så? -Det är över.
Det är över.
Okej. Vi måste dra härifrån.
Nu, tänker jag.
Alex telefon.
Ni blev sedda och kommer att ställas till svars.
Du måste sticka.
Vi städar upp det här. Gå.
Lever nån där uppe?
Videon. Från Kai-Mings lägenhet.
Trent dödade ambassadören. Det var en olycka.
Visa kineserna. Den rentvår dig.
Och Trent?
Han är död.
Han och hans mor.
Jag vet vem du är.
Vet din man?
Det är lugnt. Jag är bra på att hålla hemligheter.
Vi ses, mrs Webb.
Min agent har videon, av ambassadör Chens död.
Den bevisar att det inte var vi.
Kina kommer att backa.
Underbara nyheter, Mitch.
Yarrick var med på videon.
Beklagar, Wallace. Media kommer att få nys om det.
Gud.
Jag meddelar hans fru. Tack, Mitch.
Han misstänkliggör vissa andra.
Misstänkliggör?
Han nämner vissa namn.
Vem då?
Så du vet faktiskt inte?
Du kan faktiskt vara oskyldig.
Bra att veta.
Presidenten pratar med Kina just nu. Vi ska reda ut allt det här.
-Är barnen kvar på kontoret? -Ja, nånstans.
Kör hem dem.
-Det är ju julafton, för sjutton. -Tack.
-Mitch. -God jul, ministern.
Detsamma.
-Kom, ungar. -Kommer det att bli krig?
Jaså, tjuvlyssnade ni?
-God jul. -Nej, det blir inte krig, men…
-God jul. -God jul.
Vi måste hem och lägga ut en morot åt Rudolf.
Hur komprometterad är jag, mr Porter?
-Rudolf är ingen riktig ren. -De är riktiga renar allihopa, gumman.
Alex Clark är död.
Känns det bättre?
Konstigt.
Jag såg videon.
I slutändan var det bara en rädd pojke från en väldigt farlig familj.
Trent Clark knuffade ambassadören, som slog i huvudet.
Trent flydde i panik, kom tillbaka, ringde sin mor som ringde Yarrick.
Sen började hela mörkläggningen.
Ja.
Att en organisation som Clark-familjen blev insyltad hade varit illa nog.
Men vad Kina och CIA inte visste
var att nån övervakade ambassadörens familj.
Nån som ingen märkte.
Nån som stod Kai-Ming väldigt nära.
Maggie.
Hon hade sålt scoop om Kai-Ming till tabloiderna när MI5 värvade henne.
"Fortsätt som vanligt men ge oss pärlorna och tidningarna smulorna."
Därav kameran i lägenheten.
När Maggie kollade vad som hade hänt ambassadören
såg den stackaren nåt som var alldeles för stort för henne.
Misstaget var att hon glömde att kontakten på tidningen, Phillip Bray,
också hade tillgång till videon.
-Det är viktigt. Pratade du med nån? -Nej.
När Phillip hade sett det
behövde hon hindra honom från att göra nåt dumt, men misslyckades.
Phillip började gräva och försökte nå Yarrick via Wallace.
Varför sa du inget?
Bray är en jävla dussinreporter. Vad insinuerar du?
Han hade en story om dig.
Att det hade med Kina att göra och nu är han död!
Wallace varnade Yarrick och Yarrick meddelade Clark-familjen.
Och Trent Clark försökte mörka det.
Genom att förfölja Phillip.
Och när de gjorde det
hittade de Maggie.
Och sen Jason.
Och sen hittade de dig.
Och sen började mördandet.
Varför drog Maggie in Jason?
Hon kände honom. Hon litade på honom.
För att precis som hon
jobbade han för MI5.
Visst är det vackert?
Säga vad man vill om kristna men de vet hur man skriver musik.
Jag trodde att jag kunde lita på honom. Jag trodde att det var…
Kärlek?
Jag lyckades få reda på lite mer om honom och vad han sysslade med.
Det visade sig att vi kanske varit lite slarviga.
MI5 upprättade en liten arbetsgrupp för att hitta läckor i regeringen.
De utredde alla.
Till slut riktades misstankens finger mot dig.
Det var på Portcullis House, "Internationella enighets…" nåt.
Stiftelsen. Vid promotionsmottagningen.
Du fick mig att spilla min drink.
-Så du minns det? -Jag behövde verkligen den drinken.
Så han bara duperade mig.
Dagen innan han dog…
…rapporterade Jason till sina chefer och förklarade
att efter grundlig utredning fanns inga bevis för att du var spion.
Och inga tecken på att du var annat än en lojal medborgare och hustru.
Det räddade dig.
Med stor risk för sig själv…
…räddade han dig.
Det låter lite som kärlek.
Vad är det?
Allt jag hittade om honom.
Hans riktiga jag?
Riktiga?
Är inte det ett underligt koncept?
Om jag vore du skulle jag fundera på om all kunskap är värd att ha.
Vi verkar i kunskapsbranschen.
Vi kan väl ta en dag ledigt?
Premiärministern avgår till våren. Han kommer att hävda av hälsoskäl.
Då behöver landet nån ny.
10 Downing Street är fint.
Det behöver lite färg och värmesystemet krånglar på vintern
men du och barnen lär trivas där.
Och det bevakas dygnet runt.
-Jag vet inte om jag… -Är kvar på insidan?
Du avvek men kom tillbaka.
Det är dags att börja jobba.
God jul, Helen.
Är det över?
Vi lämnar det osagt.
Bara ett litet tag.
Jag hatade mina bröder.
De var taskiga och grymma och… jag saknade dem inte.
Men de var ändå mina bröder.
Ändå blev mamma förkrossad.
Det måste återgäldas.
Hade inte jag gjort det hade nån annan.
Nån som…kanske inte hade skonat dig.
Jag har funderat på det.
Länge.
Jag blev inte klok på om du var min nemesis eller min skyddsängel.
Jag är kluven.
Jag hör rykten
om att en stor spelare fick sig en törn idag.
Clark-familjen.
Att de är sårade men lever och att trubbel väntar.
Det är bara en tidsfråga innan de hämnas på den ansvarige.
Och du är helt ensam.
Och jag saknar livvakter.
-Erbjuder du mig ett jobb? -Jag ger dig ett val.
Gå om du vill.
Men om du vill stanna så är du med i leken.
Och jobbar för mig.
Det som väntar blir inte trevligt.
Fattar du?
Varför dödade du inte mig?
Du var ett barn.
Jag visste det.
Det finns godhet i dig.
Fundera på saken.
Ser du fortfarande mina ögon när du blundar?
Alltid.
Magneter.
Du luktar krutstänk.
Jag ska inte fråga om du dödade Hector. Jag är trött på att bli besviken.
Han erbjöd mig jobb.
Vad innebär det för vår relation?
En chans att glömma det förflutna och gå vidare med våra liv.
Dra ett streck över det hela.
Kan du göra det?
Vet inte.
Jag tänker se dig i ögonen
och om jag tror att du kan det
så går jag utan att döda dig.
Tror jag inte det…så gör jag inte det.
Vi ses, Lenny.
Vi ses, Sam.
Upplösningen har mötts av lättnad från världsledare
som fruktat att en eskalering kunde leda till ökad geopolitisk instabilitet.
-Mamma! Han har varit här! -Han har varit här!
Har han? Gud!
Då får vi väl öppna klapparna?
Kom!
Vad är det? Är det den?
-Den där? -Den gröna är till Jac.
-Tack! -Den röda är till Oli.
-Öppna den, Oli. -Tack!
"God jul, gumman. Kram från mamma och pappa."
Den är så inslagen att jag inte får upp den!
Oj!
-Nummer sju! Sonnys tröja! -Nummer sju!
Den har jag alltid önskat mig!
Tack.
Vet du hur tidigt det är?
-Det är jul. -Är det?
-Ja. Vad sysslar du med? -Inget.
-Kom hit. -Jag kan inte.
-Du har inget val. -Varför inte?
-Jag bjuder in dig, din jävla Scrooge. -Vad skulle Wallace tycka?
När jag förklarat att jag inte är din typ så sa han att det är okej.
Har ni nåt att dricka?
Massor.
-Mamma! -Förlåt, gubben. Kommer strax.
-Oj, vad tung. En riktig bjässe. -Den luktar gott.
Det gör den. Hittar du…
Tack.
-Är det din vän? -Ja.
Hej, raring.
-Det korta svaret är ja. -Hej.
-Allt väl?
-Det här är Sam. -Hej.
Hej, Jacqueline. Hej, Oli.
-Jag köpte med mig de här. -Tack.
-De är till er. -Tack!
Öppna dem.
-Nämen! -En leksakspistol!
-Oj! -Pistoler!
Wow!
Titta ni på tv medan vi lagar middag.
Skjut mig inte!
-Förlåt. Wallace. -Förlåt. Sam.
-Tack så mycket för att jag fick komma. -Det är ju jul.
Vad jobbar du med, Sam?
Försäkringar.
Försäkringar? Okej.
-Ursäkta mig. Jag ska titta till kalkonen. -Visst.
-Nåt att dricka? -Gärna.
-Vad ska du göra nu? -Jag stannar här ett tag.
-I London? -Ja.
Kan vi ses?
Om det är riskfritt.
Det du gjorde…
Det är lugnt.
-Nej, det är… -Det var därför jag kom tillbaka.
Jag hade gjort om det.
Alla gånger.
Tack.
Michael?
Gud, jag beklagar.
Folk som vi får inte rida in i solnedgången.
Men vi får stanna och se stjärnorna komma fram.
Det är väl en tröst, antar jag.
Ja!
-Ursäkta mig. Den är för grädden. -Hur vet man det?
Det…är en lunnefågel.
-Här kommer puddingen. -Titta så fin.
Jag har en, nånstans.
Låt mig.
Undertexter: Rasmus Edlund