Viděli jste...
Více než sto let jsem žil v utajení. Až do teď.
Znám rizika, ale musím ji poznat.
Elena je Katherine Tak podobná.
Nemáš tušení, jakou budoucnost jsem nám naplánovala.
Ty, já a Damon.
Naše láska ke Katherine nebyla skutečná, Damone.
Katherine mě k ničemu nenutila. Byl jsem si vědom úplně všeho.
Přivedu ji. Řekni, jak se dostanu do hrobky.
-Ta kniha kouzel. -Kde je?
Ten deník. Johnathana Gilberta.
-Můžu si půjčit ten deník? -Dal jsem ho učiteli dějepisu.
-Alaric Saltzman. -Damon.
Ta kniha kouzel patřila Emily? Potřebuješ ji, abys kouzlo zvrátil.
-Pomůžu ti. -Dobře.
Řekl jsem Damonovi, že mu pomůžu s Katherine.
-Ale byla to lež. To nejde. -Tak to nedělej.
A já ti pomůžu, ať to stojí, co to stojí.
Prosím! Prosím, pomozte nám!
Prosím, můj muž. Je raněný! Prosím, pomozte mu!
Co tady venku děláte uprostřed noci?
-Není to bezpečné. -Ne.
Ne, pane.
Není to bezpečné.
A takhle se to dělá.
Co uděláš s těmi těly?
Vezmu je do lesa a zvířata se o ně postarají.
Jsi si jistý, že jsi na tohle připravený?
Jsem připravený. Chci, abys mě proměnila.
Až nastane správný čas.
Polib mě.
Měl bys ochutnat.
-Omlouvám se. -Nemusíš.
Brzy se jí nebudeš moct nabažit.
UPÍŘÍ DENÍKY 13. díl: Stará láska nerezaví
Dobré ráno.
Na tohle bych si dokázal zvyknout.
Budíček, Růženky.
-Damone, no tak! -Co tady děláš?
-Přestaňte být upejpaví. -Ale vážně, vypadni.
Jestli uvidím něco, co jsem ještě neviděl,
dám ti dolar. Teď poslouchejte.
Musíme probrat pár důležitých záležitostí.
-A musíme to dělat zrovna teď? -Máme hodně práce.
Teď, když jsme všichni přátelé, kteří spolupracují na stejném cíli.
K otevření hrobky potřebujeme ten deník,
abychom mohli najít ten grimoár s kouzlem.
Popořadě, když jsi Elena Gilbertová, máš na starost ten deník.
-A odkdy pomáhám? -Stefan pomáhá
a ty ses usadila v jeho posteli. Tak proto.
Nemusíš dělat nic, co dělat nechceš.
-Dneska se po něm podívám. -Dobře.
Jak vůbec můžeme vědět, že nás deník dovede ke grimoáru?
To se vážně budeme řídit pokyny nějakého upíra?
-Došly nám jiné možnosti. -Dobře.
Co přesně je ten grimoár?
Čarodějnická kuchařka.
Každé kouzlo čarodějek je jedinečné, takže si je zaznamenávaly.
-Jo. Kuchařka. -A co náš záhadný upír?
Ten tupec očividně nepracoval sám,
takže kdokoli je tam venku, ví, že jsme tu taky.
A tahle nevýhoda se mi nelíbí, takže to urychlete.
Víte, tenhle náš tříčlenný domácí tým se mi vážně zamlouvá.
Hned to vypadá o něco líp.
Nepokazte to.
On ne...
Jo, jasně.
Dobře.
Ne, pojď sem.
Neměli bychom...
-Co to děláš? Přestaň! -Donuť mě.
Ano?
Omlouvám se, slečno Katherine.
Přišla vás navštívit slečna Pearl.
Hned jsem dole. Prosím, řekni jí, ať počká.
Děkuji, Emily.
-Konec zábavy. -Ne.
Ráda tě vidím, Pearl.
Možná bychom si mohly promluvit venku.
Emily,
vyřídila bys panu Salvatorovi, že jsem na chvíli odešla?
Kterému z nich?
Oběma.
Jak dlouho hodláš u Salvatorových zůstat?
Lidé mluví, Katherine.
A že se vídáš s oběma bratry, moc nepomáhá.
Od Salvatorových bylo hezké, že mě u sebe ubytovali.
Všichni tady vědí,
že jsem chudinka sirota z Atlanty, která ztratila rodinu během požáru.
A zápalkou jsi bezpochyby škrtla ty.
Zlatíčko, prosím, buď opatrná.
Honoria Fellová včera přišla za lékárníkem
kvůli tomuto elixíru.
Ptala se, jestli by ho nemohli zlevnit.
-Nerozumím. -Vyzkoušej to.
Do háje.
-Železník. -Proč je tam žele...?
Ví to.
Snaží se nás najít. A jsou stále vynalézavější.
Lidé z města používající železník, to je nevyhovující.
Možná nastal čas, abychom se znovu přesunuli.
Ne. Líbí se mi tady. Ještě nechci odjet.
Můžeme jít, mami?
Něco se stalo?
Ahoj, to jsem zase já. Anna.
Ta holka, co tě pronásleduje a mistryně ve stolním fotbalu.
Později zajdu do Grilu.
Takže jestli chceš odvetu...
Komu voláš?
Jeremymu Gilbertovi.
Nezabouchla ses do něj, že ne?
Kvůli něčemu ho potřebuju.
Přenes se přes to.
-Sakra! -Kámo, s tímhle musíš přestat.
Já vím. Pořád zapomínám.
Jsi nový. Dostaneš se do toho.
Našla jsi Gilbertův deník?
Vypadá to snad jako on?
No, je to starý a zatuchlý.
Jak mám poznat rozdíl?
Napadlo mě, že možná, jen možná,
jsi od doby, co jsme se poznali, aspoň trochu dával pozor.
Nemusíš se mnou mluvit tak povýšeně. Nejsem blbej.
Na. Pij.
Nechci, abys byl s čarodějkou nesvůj. Vycítí, když jsi slabý.
Kdy půjdeme na lov? Tohle chutná staře. A já chci čerstvou krev.
Až tu hrobku otevřeme, můžeš zabít, kohokoli budeš chtít.
Pro teď se ale zaměř na Bonnie.
Já se pokusím získat ten deník od Jeremyho učitele.
Proč sis vybrala mě?
Potřebovala jsem, aby mi mohl dělat oči a uši.
Maloměstský barman se na to hodí.
Je tady spousta barmanů na výběr.
Proč já?
Byl jsi nešťastný, Bene.
Chyběl ti smysl života. Potřeboval jsi mě.
Myslíš si, že nám Damon věří? Že se mu oba snažíme pomoct?
Damon neví, čemu věřit.
Obyčejně moc
neoplývá důvěrou.
Víš, vážně si myslím, že Damon věří,
že každý krok, který vykonal, udělal kvůli lásce.
Je to zvrácené, ale i docela smutné.
Jsou i jiné způsoby, jak získat to, co chceš.
Nemusíš zabíjet lidi.
Damon nemá k lidskému životu úctu.
Užívá si, když ostatním působí bolest.
Celých 145 let, pokaždé,
když jsem přestal být ostražitý a pustil si Damona zpátky do života,
udělal něco, co mě donutilo toho litovat.
-Tu chybu už neudělám. -Co se podle tebe stane,
když se ta hrobka otevře a Damon dostane Katherine zpátky?
Nehledě na to, co slíbil, zemře nejspíš spousta lidí.
To je Johnathan Gilbert.
Co je tohle?
Co tady provádíte?
Ahoj. Jen procházím nějaké věci. Vzpomínám.
Táta měl jeden starý rodinný deník. Napadlo mě, že ho najdu.
Deník Johnathana Gilberta?
-Jo, co o něm víš? -Založil jsem na něm práci do dějáku.
-A kde je teď? -Dal jsem ho panu Saltzmanovi.
Chtěl ho vidět.
Dnes večer jsem se sešel s Barnettem a Giuseppem.
Viděl jsem nedůvěru v jejich očích, když jsem jim ukázal kompas.
A to máme věřit, že tohle dokáže jednoho z nich vystopovat?
-Co to je? Kouzlo? -Věda.
Uvěřím, až to uvidím.
Věřím, že nápad s kostelem, by mohl vyjít.
Omlouvám se, otče, nevěděl jsem, že máš hosty.
-Za pár minut budeme hotovi. -Pane Gilberte, pane Lockwoode.
-Už jsi jim to řekl? -Ještě ne.
Potřebujeme všechny muže.
Řeknu jim to. S oběma mými kluky můžete počítat.
Haló?
Je tady někdo?
To jsi neměl dělat.
Posaď se.
Jak tohle funguje? Stlačený vzduch?
To sis vyrobil sám?
Kdo jsi?
Neublížím ti.
Když to nezkusíš znovu.
Tak...
Kdo jsi?
Učitel.
Budeme to muset udělat po zlém?
Taky jsem historik.
A během výzkumu ve Virginii, jsem o tvém městě udělal pár objevů.
Takže ses tady zjevil jako Van Helsing.
Ale no tak. Řekni mi pravdu.
Moje žena byla parapsycholog.
Zasvětila život zkoumání nadpřirozených událostí.
-To její práce mě sem dovedla. -Kde je tvoje žena?
Mrtvá.
Zabil ji upír.
-Kde je Gilbertův deník? -Na co ho chceš?
-Kde je? -Je na mém stole.
Ne, není.
Byl na mém stole.
-Našla jsi něco? -Zatím ne. Jen spoustu blábolů.
Jo, někteří lidé by si deník psát neměli.
Myslel jsem, že ten Gilbert byl chytrej.
Nemáš náhodou rande?
Jo. Popřej mi štěstí.
Dnes jsem ji viděl znovu.
Tu nejkrásnější ženu ve městě
se stejně nádherným jménem, Pearl.
Přemýšlela jsi, co jsem řekla?
Odjedeme už brzy, Pearl, slibuji.
Nejprve se musím postarat o pár věcí.
Oba je proměníš, mám pravdu?
Katherine, prosím, buď opatrná.
Nikomu z nás se nic nestane, slibuji.
Přichází pan Gilbert. Rychle, tvoje tváře.
Krásně růžovoučké.
Slečno Pearl?
Můžete na chviličku?
Ano, pane Gilberte.
Pořád čekám, až mi objasníte tu kometu.
Tvoje matka má obdivovatele.
Jste potomci zakladatelů a ti se na vás chtějí spolehnout.
To můžou. Někdo o tom snad pochybuje?
Nejsem si jistý, že tvůj bratr Damon
chápe důležitost povinností.
Damon odešel z Konfederace z přesvědčení.
Byla to jeho volba a měli bychom to respektovat.
-Nechci projevovat úctu dezertérovi. -Nikdy jsem to nežádal.
Dobře, Damone.
Protože k tobě cítím jen zklamání.
Říkal jsi, že město má potíže?
Došlo tu k příliš mnoha úmrtím.
Je načase, abychom se bránili a vrahy zastavili.
-Vrahy? O čem to mluvíš? -Žijeme tu s démony.
Mluvíš v hádankách, otče.
Proč to prostě neřekneš?
Upíři.
Jsou skuteční.
A žijí tu s námi. Máme ale plán, jak je zničit.
A vy nám pomůžete.
Můj otec nikdy neschválil žádnou z mých přítelkyň.
Což mě jen vedlo k tomu, abych je chtěl ještě víc. Jak jinak.
-A co ty? -Měla jsem pár kluků.
Logan není jediný blb, s kterým jsem chodila.
Už ho našli? Nebo se pořád pohřešuje?
Nepohřešuje se.
Opaluje se na Bahamách. Velice ohleduplné.
Hraje jen sám za sebe.
Je to Fell.
Všichni Fellové jsou nafoukaní.
Zdravím, Eleno.
Ahoj. Kde jsi byla?
Vaříme večeři.
-Je tady Stefan? -Za chvilku dorazí.
Jak dlouho už o mně víš?
Teprve chvíli. A co tvůj bratr?
Potkal jsi Damona.
Kdo podle tebe zabil moji ženu?
-Jsi si jistý, že to byl Damon? -Viděl jsem ho u toho.
Jestli jsi přišel hledat pomstu,
nedopadne to s tebou dobře.
Jenom chci vědět, co se stalo mé ženě.
Zrovna jsi řekl, že Damon...
Viděl jsem, jak z ní vysává život.
Musel mě slyšet přicházet. Zmizel.
A stejně tak její tělo.
Nikdy ji nenašli.
Damon se nesmí dozvědět, proč jsi tady.
Bez mrknutí oka by tě zabil.
Dokážu se o sebe postarat.
Ne, nedokážeš.
Můžu ti pomoct.
Pokud mě necháš.
-Nedělej to. -A co?
Ty víš co. Udělal jsi to záměrně.
Jo, záměrně jsem se pokoušel dostat se ke dřezu.
Když je řeč o Stefanovi, kde se fláká?
Prošvihne rodinný večer, který si ohromně užívám.
-Je to skutečné? -Co?
Tenhle znovu objevený smysl pro bratrství.
Můžu mu věřit?
Ano, můžeš mu věřit.
Můžu mu věřit?
Mám na sobě železník, Damone. Tohle nebude fungovat.
Nepokouším se tě ovládnout.
Jenom chci, abys mi odpověděla.
Upřímně.
Samozřejmě, že můžeš.
Věřte mi, pane Salvatore. Nikdy bych nepodváděla.
Prohrávám. Už zase!
Je dobrá. Skoro bych i věřil, že ho má fakt ráda.
Možná, že má.
Ví, že by ji otec zabil, kdyby se dozvěděl pravdu.
Ne. Vysvětlíme mu, co k ní cítíme. Mohl by nám pomoct ji ochránit.
Zbláznil ses?
Ne, otec by ji sám probodl!
-To ne. Můžeme mu důvěřovat. -S tímhle ne.
Prosím, slib mi, že mu to neřekneš, Stefane.
Slibuji.
Byly časy, kdy jsem mu věřil víc, než komukoli jinému.
Důvěra plodí důvěru. Musíš ji dát, abys ji mohl dostat.
Poučuješ mě?
Potřebuješ to?
Jenom ji chci zpátky. Jsem si jistý, že to chápeš.
Chápu, že bys pro ni udělal cokoli, ano.
Tak potom nechápeš, co udělám, pokud se mi někdo připlete do cesty.
Tvrdil jsi, že jsi to ještě nikdy nehrál.
Učím se rychle. Mám skvělé reflexy.
-Koho to ignoruješ? -Jednu holku, Annu. Je vytrvalá.
-Je to kus? -Jo, to jo. Ale je trochu divná.
Jestli je kus, je to víc, než že je divná. Věř mi.
Je neskutečně sexy!
Je to osel.
Co děláš se všemi těmi věcmi?
Mohlo by tam být něco o mých biologických rodičích.
Řekla jsi to Jeremymu?
Řeknu. Až nastane správný čas.
To je Stefan.
Kámo!
No?
-Přiznej to. Neumím zpívat. -Ne, byl jsi skvělej.
Ale no tak. Úplně jsem tu písničku od Metallicy zprznil.
Tvoje první chyba, zpívat Metallicu?
-Aspoň to dokážu přiznat. -Té potetované ženské ses líbil.
Jo, příště to tam pořádně rozbalím.
Příště?
Jo.
Co dneska večer dělají tvoje kamarádky?
Všechny mají vlastní program. Caroline je u táty.
-Elena je se svým přítelem. -Elena Gilbertová, že?
-Jo. -Jasně. Vždycky jste byly spolu.
Je to moje nejlepší kamarádka.
Moji kamarádi se všichni po maturitě odstěhovali
a já ne, takže jsme se tak nějak odcizili.
Elena a já jsme spojené na celý život.
Nedokážu si to představit jinak.
To jste si tak blízké?
Je to moje sestra. Položila bych za ni život.
-Kdo ho sebral? -Nemám tušení.
To ten učitel. Je na něm něco divného.
Ne, ten nic neví. Někdo se tam dostal přede mnou.
Kdo další věděl, že tam je?
Ne. Damone, jeho z toho vynech!
-Proč? Co je za problém? -Damone!
Slyšel jsem, že jsi našel super úžasnej
starej deník.
Komu jsi ho ukázal?
-Na nic se neptej a prostě to vyklop. -Děláš si ze mě srandu, že jo?
Jere, kromě pana Saltzmana, řekl jsi o deníku
Johnathana Gilberta ještě někomu?
-Proč jsou tím všichni tak posedlí? -Komu ještě jsi to řekl?
-Jen Anně. -Té sexy, ale divné?
-Jo. -Tak moment, kdo je Anna?
To se snažím zjistit.
Jak ses s ní seznámil?
Prostě jsme se potkali.
-Chce se dneska večer sejít v Grilu. -Super.
-Budu řídit. Tak pojď. -Fajn.
Dobře, jsem sama.
Řekni mi podrobnosti, Bonnie. Umírám touhou to vědět.
Jde to skvěle. Je to dokonalý gentleman.
-Gentleman, jo? -Já vím!
Nuda, že? Mám chuť ho popadnout a vrhnout se na něj.
-Proč to neuděláš? -Protože jsem zbabělec.
Jsi mocná čarodějka. No tak.
Využij příležitosti, Broom-Hildo.
Dobře. Později ti napíšu další podrobnosti.
To bys měla.
-Kde je Damon? -Šel hledat tu Annu.
-Zjistí, jestli na ní něco není. -Ty s ním nepůjdeš?
Když získá deník dřív než my...
Na tom nezáleží.
-Co je to? -Kopie deníku.
Jak jsi k tomu přišel?
Pan Saltzman si udělal kopii a byl tak laskavý, že mi ji půjčil.
-Vážně? -Ne tak docela, ale mám ji.
Ty beze mě prostě nemůžeš žít, co?
Docela mi chyběl denní příděl roztomilé pronásledovatelky.
-Vtipný. -Pojď si zahrát.
Zastavil se tady šerif.
Koupil velké množství roztoku ze železníku.
-Pokoušel se tě znovu dotýkat? -Nedělá to snad vždycky?
Šetří se pro Johnathana Gilberta.
Na to už je trochu pozdě, to víme všichni.
Jak můžete být tak klidné?
Každým dnem jsou vám blíž.
Jsme vážené dámy z Mystic Falls.
Díky Emily se procházíme po ulicích za denního světla.
Nikdo by nás nepodezíral.
Ne, když jim to neřekne tenhle člověk.
To dřív zemřu.
A už brzy se tak stane.
Přichází paní Fellová.
Děkuji, Annabelle.
Tady je zápis o Emily.
"Fellovi věří, že bych to měl být já a ne oni,
kdo bude chránit čarodějčinu knihu kouzel.
Ale obával jsem se, že by mě pronásledovala ze záhrobí.
Vysmáli se mi, ale byl to Giuseppe Salvatore..."
To je tvůj otec?
Jo.
"Byl to Giuseppe Salvatore, kdo mě mého strachu zbavil.
Řekl mi, že tajemství grimoáru bude střežit on.
Říkal, že si ho vezme s sebou do hrobu."
Stefane.
Čemu vděčím za to potěšení?
-Přerušil jsem tě v psaní? -Jsou to nudné úvahy.
Velkolepé mysli.
Všechna opravdová tajemství si s sebou odnesu...
Do hrobu.
A že bude pořádně plný.
Když už jsme u těch úvah, Copak tě trápí?
Dělá mi starosti ten tvůj plán s upíry.
-A proč? -Předpokládáme,
že všichni upíři jsou tak zlí, jak se o nich říká.
-Ale co když to není pravda? -Máš nějaký důkaz o opaku?
-Znáš nějakého upíra? -Ne, samozřejmě, že ne.
Ale to prostě budeme věřit tomu, co říkají ostatní?
Vždycky jsi nás učil opak.
Stefane, tihle tvorové pochází z nejtemnějších částí pekla.
Mají schopnost ovládat tvou mysl,
svést tvého ducha.
Jsou smrtící. Musí být zničeni.
Ti, kteří se postaví na jejich stranu,
ti, kteří zostudí své rodiny, budou zlikvidováni s nimi.
Vím, kde to je.
Dobře, vzdávám to.
Zatraceně.
Na takového prcka máš páru.
Říkala jsem si, jak dlouho vám potrvá mě najít.
Proč tvůj otec není pohřbený v rodinné hrobce?
Byla vybudovaná až po jeho smrti.
Jsi si jistý, že ta kniha je uvnitř s ním?
Tak jistý, jak jen můžu být.
Paráda.
Eleno,
zvládnu to i sám.
A já řekla, že udělám vše, abych ti pomohla.
-Já vím a vážím si toho, ale... -Tohle město je můj domov, Stefane.
Mám tady přátele a rodinu. Ty jsi tady.
Nechci, aby se ta hrobka otevřela o nic víc než ty.
Mrzí mě, že tohle musíš dělat.
Co to je?
Dárek.
Od Damona?
Od Emily.
A kdy už si konečně přestaneš dělat starosti kvůli Damonovi?
Chci tě celou jen pro sebe.
Stejně tak jako on.
Ale já jsem ta, která tady určuje pravidla.
-A to proč? -Protože jsem rozmazlená.
-Ano, to jsi. -A sobecká.
A protože umím tohle.
A tohle.
Co se děje?
Železník.
Co?
Katherine! Katherine!
Sežeň šerifa. Řekni mu, že jsme dostali upíra.
-Co? Ne! -Udělej, co ti říkám, synu!
Nic z toho, co k ní cítíš, není skutečné.
Je to upír, Stefane! Nestvůra.
Dal jsem ti železník, a doufal, že ji tak odhalím.
-Jak jsi na to přišel? -Tvoje starosti o jejich osud.
Nevychoval jsem svoje syny, aby byli slaboši. Šerifa!
Hned. Běž, pospěš si!
Běž, synu!
Jak dlouho už tady jsi?
Dorazila jsem někdy kolem přeletu komety.
A sledovala, jak jsi ničil šance k otevření té hrobky.
Jak ses dozvěděla o tom kouzlu?
Tehdy jsem toho moc nenamluvila.
Což znamená, že jsem slyšela naprosto všechno.
Jestli jsi tady byla celou tu doby, proč jsme na sebe narazili teď?
Ráda z využívám na špinavou práci jiné.
Například Logana Fella?
Jo, za toho mimochodem díky.
-Ten malej zmetek mě postřelil. -Logan byl idiot.
Dali jsme mu krev, když si začal hrát na přemožitele s tím kompasem.
Potřebovala jsem jeho deník. Nesměl umřít.
Na co jsi chtěla deník Fellových?
Myslela jsem, že tam bude úkryt toho čarodějného grimoáru.
Mýlila jsem se.
Podle jejího deníku dala Honorea tu knihu Gilbertovi.
A podle tohohle
ji on dal tvému otci. takže teď mi ji pomůžeš najít.
Proč bych to dělal?
Protože oba chceme otevřít tu hrobku.
Promiň. Pracuju sám.
Účet už je zaplacený. Dneska večer jsem celý jen tvůj.
-Co bys chtěla dělat? -Tohle.
-Něco je špatně? -Ne, nic. Omlouvám se.
Měla jsem s tím počkat až na konec schůzky.
Mně to nevadilo.
-Začínám být trochu unavená. -Už chceš jít?
Spíš si dáme další kávu, nadopujeme se kofeinem a...
-Provedeme něco bláznivého. -Co například?
Cokoli.
-Dobře. -Skočím si na záchod.
-Dobře. -Dobře.
Co?
Ne moc holek může říct, že tohle dělaly.
To je ono?
Kdo by to čekal?
Tohle je velice zajímavý zvrat událostí.
Nemůžu tě nechat, abys ji přivedl zpátky.
-Je mi líto. -Taky je mi líto,
že jsem si jen na vteřinu myslel, že ti můžu věřit.
Ty nejsi schopný důvěřovat. Jsi tady, protože jsi četl deník.
A chystal ses to udělat sám.
Samozřejmě. Protože se můžu spolehnout jen sám na sebe!
O tom jsi mě ujistil už před mnoha lety, Stefane.
Ale ty...
Ty jsi mě oklamala.
Tak co teď uděláš?
Zkus to zničit a vyrvu jí srdce z těla.
Nezabiješ ji.
Můžu udělat něco ještě lepšího.
Dej mi tu knihu, Stefane.
Nebo jí rozervu hrdlo,
a potom ty a já budeme mít upíří přítelkyni.
Nejdřív ji pusť.
Tu knihu.
Nedám ti ji, dokud Elena nebude stát vedle mě.
Problém je, že ti nevěřím, že mi ji dáš!
Zrovna jsi udělal jedinou věc, která ti zajistí, že ano.
Dobře.
Teď hlavně držte při sobě.
-Zkontrolujte tamhle ty lesy! -Jsou tady.
-Bůh je na naší straně. -No tak, rozdělte se!
-Pojďte! Tady! -Josephe!
-Zůstaňte spolu, slyšíte? -Pojďme!
Ne! Nechte ji!
Víš, co s tebou udělají, když tě označí za přívržence?
-Zabijí tě spolu s nimi! -Tak mě nech zabít!
Aspirin musí být dole. To mě má ta hlava takhle bolet?
Budeš v pořádku. Té krve bylo jenom trochu.
Do zítřka by měla být z tvého těla pryč.
Jsi v pohodě?
Damon měl pravdu. Je to...
Je to moje chyba.
Podívejte se tamhle!
Damone! Damone, stůj. Stůj!
Pomůžu ti.
-Dostaneme ji zpátky. -Nemyslíš, že už jsi udělal dost?
-Slíbils, že mu to neřekneš. -Netušil jsem, že se stane tohle.
Tady je!
Můžeš za to ty.
Je to tvoje chyba.
Důvěřoval jsem svému otci.
Ale Damon věřil mně.
A já to zničil.
Je to moje chyba.
Neudělal jsi nic špatného.
Na to nezapomínej.
Dobře.
Dojdu ti pro ten aspirin, ano?
Jsi si vědom toho, že tady nezůstaneš přes noc, že jo?
Zdržím se už jenom chvilku.
Máš štěstí, že se mi líbíš.
-Nechejte otevřené dveře. -Dobře.
-Nemáš náhodou aspirin? -Jo.
Nazdar, Stefane.
-Kam šla? -Na záchod.
-Kam šel kdo? -Má tady kamarádku.
Annu.
Co se děje?
Sežeň Emily. Zůstaň schovaná.
Dostanu nás odsud.
-Pearl! -Johnathane.
Viděla jsi to? Město šílí, honí démony.
Ty!
Já...
Johnathane, prosím.
Snažně tě prosím!
Mám tady dalšího!
Matko!
Ne!
Johnathane, tudy!
Bude to dobré. Zase ji uvidíš.
Vím, jak je ochránit. Ochráním je.
Musí jich být víc!
Nenech ji utéct.
Eleno!
UPÍŘÍ DENÍKY