Viděli jste...
Více než sto let jsem žil v utajení. Až do teď.
Znám riziko, ale musel jsem ji poznat.
Elena je Katherine Tak podobná.
Naše láska ke Katherine nebyla skutečná.
Pro mě to bylo skutečné. Přivedu ji zpátky.
Pod kostelem je hrobka. To kouzlo ji zavřelo a zachránilo.
-Jak se dostanu dovnitř? -Ten grimoár.
-Kde je? -Podívej se do deníku Johnathana.
Ta kniha kouzel patřila Emily, že? Potřebuješ ji. Pomůžu ti.
Ty beze mě prostě nemůžeš žít, co?
Tvoje oči!
-Kam šla? -Kam šel kdo?
Anna.
Eleno!
To bych nedělal.
Nepokoušej se utéct. Ani se nehni.
Rozumíš?
Rozumím.
-Jako vážně? -Řekl jsem, ať se nehýbá.
Udělal jsem tu věc s očima.
Zapomněl jsi na železník. Užívá látku proti upírům!
-Kdo jsi? Co chceš? -Na tom nezáleží.
Bonnie?
Panebože!
UPÍŘÍ DENÍKY 14. díl: Komu není rady...
Anna unesla Elenu.
Jo, to mi došlo z těch 600 zpráv, co jsi mi nechal.
Damone, celou noc jsem prohledával
každou ulici ve městě.
-Co když má v těle pořád tvou krev? -Aspoň víš, že ji znovu uvidíš.
Prosím.
Co víš?
Byl jsi s Annou, určitě víš, kde bydlí. Řekni mi to.
Ne.
Už můžeš jít.
Opravdu.
Pamatuju si jen, že jsem tě nenáviděl.
Možná byla doba, kdy tomu bylo jinak,
ale tvoje rozhodnutí vymazala všechno ostatní.
Taky vím, že máš dobrý důvod, proč nenávidíš mě.
Celé jsem to začal já.
Přišel jsi o Katherine
kvůli mně.
A mrzí mě to.
Omluva přijata.
Prosím, řekni mi, co víš.
Jde o Elenu, Damone. Jestli něco víš, pověz mi to.
Tohle myslím upřímně.
Doufám, že Elena zemře.
Bonnie.
-Eleno? -Jsi v pořádku!
-Moje hlava. -Tady.
Panebože! Ben je up...
Můžou tě slyšet.
Jsem tak pitomá!
Přelstil nás všechny.
Co se to děje? Proč jsme tady?
Musí to souviset s tou hrobkou a grimoárem Emily.
-Grimoárem? -Je v něm návod, jak otevřít hrobku.
Proč o tom nic nevím?
Nechtěla jsem tě do toho tahat, doufala jsem, že k tomu nedojde.
Nedojde k čemu?
Potřebují čarodějku,
aby mohli zrušit kouzlo a osvobodit ty upíry.
-Ani za nic. -Já vím. Já vím.
Plýtváte časem.
Nepomůžu vám.
Proto je tady ona.
Jako tvoje motivace ke spolupráci.
Neměla bys být tak zoufalá. Moc jsi nám to usnadnila.
Chce s tebou mluvit.
Vida. Elena Gilbertová. Vážně vypadáš jako Katherine.
Musíš mít Salvatorovy omotané kolem prstu.
-Kdo jsi? -Anna.
Tvůj bratr se o mně možná zmínil.
Vždyť spolu prakticky chodíme.
Deset beček piva? Víš, jak bychom se mohli zřídit?
-Duke všechno zařídil. -Duke je debil.
Jo, debil s deseti bečkama. Alias můj nový nejlepší přítel.
-Máš problém, Gilberte? -Ne, nemám, Lockwoode.
-Jo, to jsem si myslel. -Budeš toho někdy mít dost?
-Čeho? -Sám sebe.
Jen se směj, kámo.
Hej, Jeremy.
Kde je Elena? Píšu jí a Bonnie kvůli té Dukeově párty celý den.
Šla někam se Stefanem.
Ze mě nebude ta, která se vypaří, protože má nového přítele.
Kdo je Duke?
Kluk, který před pár lety odmaturoval.
Pořádá mejdan pokaždé, když se vrátí domů z Dukeu.
Tak počkat, Duke chodí na Duke?
Vlastně se jmenuje Bob nebo tak nějak.
Je to totální blb. Ale platí pivo. Měl bys taky přijít.
Tak to si nemyslím.
Ne, vážně. Jdou tam všichni.
Dokonce i samotářští mladší bratři.
Popřemýšlej o tom.
-Ahoj! -Ahoj.
Chci ti něco říct. Je to nachystané a poctivě připravované.
-Můžu? -Nacvičila sis proslov?
Proslov "Políbil jsi mě, ale nechci, aby to teď mezi námi bylo divný".
-Preventivní opatření. -Preventivní opatření?
Jo, však víš, pro případ, že by sis to rozmyslel,
-nebo litoval, nebo nějak vyšiloval. -Vyšiloval?
-Můžeme přejít k proslovu? -Jasně, do toho.
Vím, že si nemyslíš, že nám to spolu vyjde.
Jen jsem ti chtěla říct, že právě teď a tady
ti nabízím propustku. Je to něco jako únikový lístek.
Proč mi nabízíš únikový lístek?
Nechci si domýšlet, co přesně se mezi námi děje.
Chápu.
Takže, jestli ho budeš chtít využít,
dej mi vědět.
Jsem v pohodě, ale díky.
Dobře.
-Dobře. -Jo.
-Takže se uvidíme večer? -Jasně.
-Ano? -Zdravím.
Hledám Bonnie.
Není tady.
-Nevíte, kde by mohla...? -Nikdy.
Máte dost vyhraněný názor na to, že mě neznáte.
A vy si troufáte, když zaklepete u čarodějky Bennettové.
Co mě prozradilo?
Duše mluví, pane Salvatore. A stejně tak moje vnučka.
Nejste náš přítel.
A teď zmizte z mojí verandy.
Pojď ven a řekni to znovu.
Nejsem Bonnie.
Se mnou si nechceš zahrávat.
-Bonnie tu hrobku neotevře. -Já si myslím, že ano.
To vážně tak moc chceš Katherine pustit ven?
Věř mi. Nikdo, koho znám, ji nechce znovu vidět.
Kromě Damona, toho zamilovaného trouby.
Tak proč to děláš?
Nebo pro koho?
Je tam moje matka.
Katherine si nemohla pomoct.
Prostě si musela pohrávat s oběma bratry Salvatorovými.
A když ji dopadli, dopadli i moji matku.
Viděla jsem, jak ji Johnathan Gilbert odvlekl pryč.
To je mi líto.
Ty to myslíš vážně, že?
Přeskočíme to fňukání nad mrtvou mámou, abys splnila své poslání.
-A to je co? -Donucovací prostředek.
Tenhle je tvůj?
Eleno, jsi v pořádku?
Nic jí není, zatím. Řekni mi, že máš grimoár, a taky to tak zůstane.
-Můžu ji sehnat. -Takže ji má tvůj bratr.
A já mám čarodějku, takže jeden z vás by se se mnou
za 30 minut radši měl sejít na zalidněném náměstí,
abychom mohli probrat, kolik zábavy si užijeme.
Jenom do toho. Zase mi podlézej.
Počkat, ne.
Je mi to fuk.
Odcházím.
Udrž je v klidu.
Nátlak nebude fungovat.
Použij násilí.
Jasně. Chápu.
Sednout. A chovat se slušně.
Takže ty jsi klíčem k tomu všemu.
Doslova.
Jsi ta, která otevře dveře.
Řekni mi, jak dlouho už jsi čarodějka?
Máte tady něco k pití?
Nabízíš se?
Na nočním stolku je voda.
Můžu se taky napít?
Vrať se dovnitř a zavři za sebou!
-Neubližuj jí! -Tak mě k tomu nenuť!
Zamkni.
Anno!
Ahoj, co...? Kam ses včera poděla?
Promiň, musela jsem odejít.
-Sestra ti to měla vyřídit. -Neviděl jsem se s ní.
-Musím běžet. -Nechceš dneska na večírek?
-Jestli co? -Ten týpek, co ho pořádá, je idiot,
ale měla by to být zábava.
Došlo mi, že dav poskytuje bezpečí.
Takže jsi konečně připravený si se mnou vyjít?
Už je to nějakou dobu, co jsem byl na večírku a chci si zase vyjít ven.
A nebýt takový samotář.
Líbíš se mi. Jsi vtipná.
Taky tak trochu podivná a tajemná,
ale to se mi asi líbí taky.
Takže bys na ten večírek měla jít se mnou.
Je to v lese u starého hřbitova.
Vážně? Zní to skvěle.
-Uvidíme se tam. -Dobře! Paráda!
Super.
Sehnala sis kluka, nebo jen chceš celou Gilbertovic rodinku?
Večírek. Hned u starého hřbitova.
Není to od nich hezké?
Spousta teploučkých těl pro hladovějící upíry.
Už jsem ti to říkal. Pracuju sám.
Jo, já taky.
Ale ty postrádáš čarodějku a mně chybí kniha kouzel.
Tak co říkáš?
Stefan po tobě půjde, to přece víš.
Kvůli tomu, že si zahráváš s Elenou.
To nebude nadšený, když ji zabiju, pokud nedostanu, co chci.
Kdy to chceš udělat?
Bože, to je přesně jako v roce 1864.
Na vás Salvatory je smutný pohled, když jde o ženy.
Dnes večer. Po západu slunce.
Setkáme se v kostele.
Čarodějky nežijí věčně, že?
Takže můžete umřít.
Jo, můžeme.
To máte blbý.
Stefane!
Běžte ven.
Až zapadne slunce, odejdi z města.
Jestli tě ještě někdy uvidím, zabiju tě.
Jak jsi věděla, kde jsme?
Mnoho věcí může podněcovat čarodějčinu moc.
Obavy, hněv.
Když mi Stefan řekl, že tě unesli, měla jsem dost obojího.
Prosté vyhledávací kouzlo už potom byla hračka.
Mrzí mě to.
Tohle všechno.
Ne tolik, jak to bude mrzet je.
-Co budeme dělat teď? -Teď chvíli musíte zůstat tady.
Vězeň? V mém domě?
To si nemyslím.
Nemůžu vás chránit, když opustíte dům.
Postaráme se o sebe samy.
Musíme ho nechat získat Katherine zpátky.
Nepřestane, dokud ji nedostane. Když mu pomůžeme, snad to skončí.
Ne! Nezaslouží si získat, co chce.
Jakou jinou možnost máme?
Čarodějky a nachází se uprostřed upířích problémů.
I když jsme se snažili se do nich neplést.
Otevřu tu hrobku.
Dostaneš bratrovu holku a zbytek z nich upálíme.
A potom tohle všechno skončí.
Pořád potřebujeme Damonův souhlas.
-Už jednou souhlasil. -Jo, a potom jsme ho zradili.
-Takže teď je naštvaný. -Je ublížený. To není to samé.
Myslím, že vím, co musím udělat.
To si ze mě děláš srandu.
Byl to Stefan.
-Nemohl jsem nic... -Sklapni! Nemluv.
Bez čarodějky nemáme Damona ani grimoár.
Damon s tím nepřestane.
Najde způsob, jak se dostat dovnitř.
A až se mu to podaří, my tam budeme.
Budu muset nechat vyměnit zámky.
Útěk z vězení?
-Stefan. -Můj bratr.
Vždycky dokonalý gentleman.
Přesvědčila jsem Bonnie, aby ti pomohla.
O tom pochybuju.
Nebudu se omlouvat, že jsme šli pro tu knihu kouzel bez tebe,
protože mě to ve skutečnosti nemrzí.
-Aspoň jsi upřímná. -Chránila jsem lidi, které miluju.
Ale stejně tak ty, svým zvráceným způsobem.
A přestože je těžké tomu uvěřit,
všichni jsme na stejné lodi a máme stejný cíl.
-Nemám zájem. -Ale máš.
Protože ještě včera jsi byl ochotný s námi spolupracovat.
Napálíš mě jednou, styď se.
Když jsme byli v Atlantě, proč jsi na mě nepoužil nátlak?
Kdo tvrdí, že jsem to neudělal?
Neudělal.
Vím, že ne.
Ale mohl jsi.
Ty a já...
Něco mezi námi bylo.
Porozumění.
A vím, že ti moje zrada ublížila jinak,
než jak je to mezi tebou a Stefanem.
Ale teď ti slibuji, že ti pomůžu získat Katherine zpátky.
Kéž bych ti mohl věřit.
Teď se mě zeptej, jestli lžu.
A víš, že Anna s tím nepřestane, bez ohledu na to, co udělám já.
S tím se nějak vypořádáme.
V Atlantě jsem nepoužil nátlak, protože jsme se bavili.
Chtěl jsem, aby to bylo skutečné.
Věřím ti.
Nenuť mě toho litovat.
Dukeův večírek, já zapomněla. Snad se budou držet dál od kostela.
-Tvoje přání, ne moje. -Eleno, ahoj.
Eleno, panebože. Kde jsi byla?
-Dlouhý příběh a není čas. -S tebou jsem nemluvila.
-Jsem si jistý, že jo. -My se neznáme. Jsem Matt.
Matte, existuje důvod, proč se neznáme. My jdeme tudy.
Omlouvám se, lidi.
Odklidil jsem pryč sutiny, rozmístil pochodně, jak jsi chtěla.
Už můžeme jít dolů.
Co je to?
Všechno, co potřebuji k jejich zničení.
Jsi si jistý, že se s ní Damon vrátí?
Bratře, čarodějky.
-Všechno v pořádku? -Jenom chci, aby to bylo za námi.
Jsme připraveni?
Nejspíš jo.
No tak. Teď pojď, pojď, pojď. Pokračuj!
Pojď. No tak, chlape. Pojď, pojď.
-Hotovo. -To je můj kluk.
Hned jsem zpátky.
Čau.
Nemáš nějakou trávu?
Počkat, děláš si ze mě srandu?
Chováš se jako naprostej kretén pokaždý, když se potkáme,
-a teď se mnou chceš pařit? -Nechci, Gilberte. Jen se tě ptám.
Vole, já tě nechápu.
Tohle je mejdan.
A ty jsi pařan, jasný? Nemusíš to hned tak řešit.
Já už nepařím.
A i kdyby jo, nebylo by to s tebou.
Nic se neděje.
Pokračuj, jen si tady stůj. Úplně sám.
Nepřítel zábavy.
Máš vůbec nějaké přátele?
Díky bohu.
Zvláštní ahoj, ale to je v pohodě.
Co se děje?
Nic. Nic, jenom...
O nic nejde.
Pojď, půjdeme se projít.
Vzduch.
Země.
Oheň.
Voda.
To je ono? Jenom voda z kohoutku?
A čemu to vadí?
Myslela jsem, že by měla být svěcená nebo kouzelná.
Co je to?
Pro Katherine.
Musíš mít něco, čím ji rozchodíš.
Pokud tvoje holka nenabízí žílu k nakousnutí.
Přiznej to.
Nemůžeš se dočkat, až se mě zbavíš.
Nemůžu se dočkat, až se tě zbavím.
Můžeme?
Tohle místo je hustý.
Máš ráda mrtvé lidi, viď?
Jsem zvláštní, vzpomínáš?
Jsi v pořádku?
Jo, jo.
Tohle místo ve mně jen vyvolává vzpomínky.
Na někoho mrtvého?
Ne, ne.
Na někoho, koho jsem znával.
Zdejchli jsme se po kolika? 37 minutách na večírku?
Není to pro tebe?
Ne, už si nejsem vůbec jistej, co je pro mě.
Takže co říkáš? Chtěla bys...?
Chceš se se mnou vymykat?
To bych moc ráda.
Až na to,
že odjíždím.
Moment, co?
Jo, stěhuju se s mámou pryč.
To je... To je pěkně na houby.
-Jo? -Jo.
Takže...
tohle je nejspíš sbohem.
Nejspíš jo.
Anno, tvoje tvář!
-To nic není. -Nevypadalo to tak.
Nemusel jsi ho praštit tak moc.
Jo, musel.
Vezmi ho a pojď.
Seznámím ho s mojí matkou.
-Přepadovka. -Hej.
Kde máš svůj doprovod?
Kdo ví?
-Ale copak? Líbánky už skončily? -Možná.
Po všem tom fňukání, že ji máš rád,
jsem myslel, že vám to vydrží dýl než pět minut.
Hele, já... Nejsem si jistý, že se s ní zvládnu promenádovat veřejně.
Vypadá to, že to možná prožívá trochu moc.
No dobře. Stejně potřebuju, aby byl můj parťák nezadaný.
Návštěva.
-Ahoj, tady jsi. -Tady jsem.
Ještě nejsem pořádně na šrot, takže si půjdu dát další pivo.
-Takže. -Takže.
Mám nachystanou další řeč.
Dobře.
To, jak jsem tě chytila za ruku před Elenou, bylo ubohý.
Já byla ubohá.
A nehledě na tvoje city k Eleně,
byl tam Damon a ten se ke mně vždycky choval děsně.
A chtěla jsem ukázat, že jsem teď s někým hodným.
Ale stejně jsem byla ubohá.
Takže... odpouštíš mi?
Jo, jasně. Jo.
Co to říkají?
-Zní to latinsky. -To asi ne.
Co se děje?
Vyšlo to.
Samozřejmě, že ano.
Nemusíš rozdělat pár ohýnků?
Jen dojdu pro benzín. Hned jsem zpátky.
-Můžeme? -Cože?
Myslíš si, že tam půjdu sám, abyste mě tam mohli zavřít?
-Zbořím zdi. -Zboříš je, když ji s sebou nevezmu.
-Myslíš si, že ti věřím? -Asi stejně jako já tobě.
Tak dost! Oba dva.
Damon potřebuje pojistku.
Musí vědět, že nezavřete dveře, jakmile vleze dovnitř.
Chápu to.
Půjdu s tebou.
Můžu?
Máte tam dole tmu?
Řekl jsem ti, abys odjel.
Zvažoval jsem to.
Ale pak jsem si řekl: "Trhni si."
Nazdar, hrdino.
Zajdu si dolů pro matku.
To ti nemůžu dovolit.
Ben si hodlá udělat hlavní chod z Elenina mladšího brášky.
Takže můžeš zastavit buď mě, nebo jeho. Tvoje volba.
Co je to?
Cítí tě.
Tak, kde ji máme?
Damone!
Tam dovnitř nepůjdeš!
Myslíš si, že mě můžeš zastavit?
Bonnie.
Proč jsi ji tam pustila?
Protože se už nevrátí, zlatíčko.
Nikdo z nich.
Vážně si myslíš, že jí na tobě záleží?
Využije tě a odkopne.
To je mi fuk. Už mi dala, co jsem chtěl.
Chystáš se říct věčný život?
To jsi vážně tak blbej?
Víš, slyšel jsem o tobě.
Nekrmíš se na lidech.
Nejsi dost silný, abys mě porazil.
-Víc toho neumíš? -Ne.
Ještě mám tohle.
Damone?
Damone!
Kde je Elena?
Damon ji vzal dovnitř.
-Cože? -Stefane!
Jestli půjdeš dovnitř, už se nedostaneš ven.
Co jsi udělala?
Otevření dveří nezlomilo pečeť. Jenom uvolnilo vchod.
Co je to za pečeť?
Některé pečetě zabraňují upírům vstoupit.
Tahle jim znemožňuje odejít.
Elena je člověk.
Může vyjít ven.
Anna a Katherine ne.
A stejně tak Damon.
Nikdy jsi neměla v úmyslu zrušit to kouzlo, že?
Říkala jsem ti to.
Budu ochraňovat svoje blízké.
Elena se dostane ven.
Na tom jediném záleží.
Tobě se to vážně musí líbit.
Ječíš a vřískáš a dokonce se i snažíš utéct,
ale potom stejně nakráčíš zpátky.
Matko!
-Tohle provedl tvůj přítel. -Udělal to jeho otec.
A Johnathan Gilbert.
Dávno rozhodli, že to bude krev Gilbertů, která ji přivede k životu.
Měla jsem přichystaného Jeremyho, ale...
Stefane!
Nemůžeš ho tam jen tak nechat, babi!
Rozhodl se!
Ne.
Tady.
Jen mi ukaž, co mám udělat. Udělám to.
Nejsme na to dost silné.
A i kdybychom tu pečeť sejmuly, nic nám nezaručí, že ji obnovíme.
Sama jsi to řekla: "Mnoho věcí může podnítit čarodějčinu moc."
Pomoz mi!
Nebo to udělám sama.
Prosím, ne!
Buď silná.
Pusť ji.
Ne!
-Běž, běž. Jsem hned za tebou. -Prosím...
Anno.
Mami.
-Annabelle. -Matko.
Eleno. Stefan...
Je hned za mnou.
Stefane, co to děláš?
To bude v pořádku. Napravíme to.
-Co se děje? -Nemůžu.
"Nemůžeš?" Nemůžeš co?
To kouzlo pořád působí, nemůžeme je pustit ven. Zatím.
Šel jsi dovnitř, aniž bys věděl, jestli ještě vyjdeš?
Panebože.
Slyšel jsem tě křičet.
Nemůžeme ho tam nechat. Slíbili jsme mu to, oba dva.
Já vím.
I když tu pečeť zlomíme, neudržíme otevřeno dlouho.
Není tady!
-Damone. -Není tady.
Cože?
Není tady!
Myslím, že to funguje!
Jen chci zpátky svoji matku.
Jeremy je v pořádku. Je venku. Ani se ho nedotkneme.
Bonnie! Pokračuj!
Radši by si měli pospíšit.
Stefane, už to moc dlouho neudrží!
-Damone, musíme zmizet. -Nedává to smysl. Zamkli ji uvnitř.
Jestli hned neodejdeme, nedostaneme se ven.
Jak to, že tady není?
Nestojí to za to, abys tady dole strávil věčnost!
-Ona za to nestojí! -Ne!
Damone.
Prosím.
Panebože! Už nemůžu!
Ano, můžeš!
Je to skutečné?
Co?
Že jsi tak v pohodě, upřímná a otevřená?
Řeč číslo tři?
Chci, aby to vyšlo.
A bojím se, že si to rozmyslíš a přestaneš to chtít taky.
Nechci to pokazit.
To já taky ne.
Je v pořádku.
Je mi to líto.
Dovol mi ti pomoct.
Nic mi není. Nemusíš o mě pečovat, zlatíčko.
Bylo to náročné kouzlo, babi. Vím, kolik tě stálo sil.
Budu v pořádku.
Co tvoje hlava?
Nic to není. Jenom bych chtěl vědět, proč jsem tak odpadl.
Zas tak moc jsem nepil, přísahám.
A vážně vůbec nic si nepamatuješ?
Celý to mám dost zamlžený. Jenom...
Vím, jak to vypadá. Omlouvám se.
Ne, Jeremy, nemáš proč. Nic jsi neudělal, jasný?
Dobře.
Musím na chvilku skočit k Bonnie,
nepotřebuješ ještě něco?
Ne, půjdu si lehnout.
Dobře. Jenna je tady a já se vrátím brzy.
UPÍŘI
UPÍŘI VE SKUTEČNÉM SVĚTĚ OBRÁZKY UPÍRŮ
-Věděla jsi, že tam Katherine není. -Nepomohl bys mi.
Ne! Ne!
-Proč bys měla být šťastná? -Damone, nepomohl bys mi.
-Proč ty můžeš být a já ne? -Strážný
v kostele, ten, který nás tam zamknul.
Slíbila mu, že ho promění. Byl do ní blázen.
-Ne. Damone. -Ovládla ho.
-Prosím. -Jako všechny ostatní.
Nechal ji jít.
Naposledy jsem ji viděla
v Chicagu.
V roce 1983.
Věděla, kde jsi, Damone.
Ale bylo jí to jedno.
Mrzí mě to.
Zrovna jsem dorazila k Bonnie.
-Všechno v pořádku? -Jo.
Jak je na tom Damon? Dostane se z toho?
Nevím.
Můžu ti zavolat později?
Samozřejmě.
Vstávej, babi.
Babi?
Babi.
Babi, vzbuď se!
Babi?
Eleno!
Babi.
Vzbuď se! Ona nedýchá!
Nedýchá! Prosím, prober se.
Ano, potřebuju záchranku. Je to Oak Street.
Je to naléhavé, rychle.
-Bonnie. -Ne, ne! Dokážu to napravit!
-Bonnie. Bonnie. -Babi, dokážu to napravit!
UPÍŘÍ DENÍKY -Babi, dokážu to napravit!