Tidligere i "Vampire Diaries" ...
I over et århundrede har jeg levet skjult, indtil nu.
Jeg kender risicien, men jeg må kende hende.
Hun ligner Katherine på en prik.
- Hvor er han? - De har ham.
Hvorfor skulle vi ikke være her for at få hævn, ikke?
Det er det vi er her for.
Klarer du det?
Tag fra mit håndled. Du må have blod.
Stefan. Stefan, han er død.
- Du var en helt anden person. - Det skal nok gå.
De har fundet Vicki Donovan. Storm fritlagde hendes grav.
- Er hun død? - Matt.
Gider du skrue lidt op for det der? Det er ikke helt irriterende nok.
Undskyld.
Hvornår starter skolen igen?
- Snart. - Drik nu løs, for pokker.
Kom.
Det her gør-det-selv plastikkirurgi er unaturligt.
Gider du fjerne det der fra mig?
Hvor lang tid var du om at tvinge dig fra det, sidst du gav efter?
- Ikke godt. - Jeg klarer mig. Det tager lidt tid.
Du behøver ikke at dræbe. Vi har blodbankerne.
Jeg har ikke jaget mennesker i ...
- Mand, alt for længe. - Jeg er imponeret.
Det er rendyrket egoisme.
Jeg prøver at få byen til at tabe sporet af vampyrer. Det er svært -
- i betragtning af at der er en hel krypt af dem løs.
Og hvad gør vi ved det?
Ikke så pokkers meget, hvis ikke du opbygger noget styrke.
Der er intet i vejen med en passende dosis menneskeblod fra en blodbank.
- Du slår ikke lige nogen ihjel. - Jeg har mine grunde.
Hvad er det så for helligfrås-grunde? Det har vi ikke fået diskuteret.
- Jeg vil gerne høre den historie. - Du nyder bare det her, ikke?
At se mig kæmpe?
- Overmåde. - Jeg hader at sige det, Damon -
- men jeg har det faktisk fuldt under kontrol.
Har du?
Men så bliv bare ved med at stille andre vampyrer i et dårligt lys.
Nyd dagen, Stef.
Hov. Jeg glemte næsten noget.
Kom nu, Jeremy, jeg tager i skole.
- Jeg går ud af døren nu. - Du glemte den her.
Tak.
- Elena. - Onkel John. Dav.
Jenna! Jeg sagde jo, jeg ville være her inden middag.
Det du siger og det du gør er gerne vidt forskellige.
- Onkel John, hvad så? - Dav.
Jeg skulle nogle ting i byen. Jeg synes, jeg skulle besøge jer.
- Hvor længe bliver du? - Det ved jeg ikke endnu.
Nå, men jeg skal i skole. Vi ses senere.
Hvad er der lige med Jeremy?
Han har lige mistet en ven, så vær lidt følsom.
- Jeg er da altid følsom. - Javel.
Seriøst, hvor længe bliver du?
Kan du ikke bare lade som om, du er glad for at se mig?
Ih dog, John, hvor er det godt at se dig.
Hvordan går det? Nej, det kan jeg ikke.
Troede du jeg bare skrev deponeringsaftalen under -
- og sendte den tilbage?
- Faktisk, ja. - Du sælger ikke mit brors kontor.
Det er ikke os der bestemmer det. Det tilhører Jeremy og Elena.
Men de er mindreårige. Jeg har vetoret som administrator af boet.
- Han sagde han var på åben rejse. - Jeg har aldrig kunnet lide ham.
- Jeg giver gerne moralsk støtte. - Tak, men jeg klarer den.
Du har været rigeligt igennem.
Og i øvrigt tak, for alt ...
Det du gjorde til Vickis begravelse og mindehøjtideligheden.
- Jeg kunne ikke have gjort det uden dig.
Bager Caroline stadig for jer i døgndrift?
Hun er endelig taget ud til sin far, hvilket er godt -
- for mor havde kvalt hende, hvis hun havde tabt et stykke lasagne til.
Næ.
- Hvad er dit problem? - Jeg skal bare ikke have noget.
Ok.
De siger at det var en overdosis.
Det fatter jeg ikke. Hun havde det fint.
Åbenbart ikke.
Hvordan endte hun ude i skoven? Det fatter jeg ikke.
Via hvem hun end var sammen med, da han fik en overdosis.
Så efterlader man hende. Man bruger ikke tid på at begrave hende.
Måske så hun noget og ...
Mand, jeg aner det ikke.
Denne vej.
Ligsynskontoret har erklæret Vicki Donovan død efter en overdosis.
Hendes familie er blevet underrettet.
Sandheden forbliver mellem disse fire vægge og så kan vi lægge det bag os.
Tak, sherif.
Og nu til noget vigtigere. John Gilbert har bedt om at få ordet.
- Velkommen tilbage, godt at se dig. - Tak, borgmester.
Goddag, alle sammen. Dejligt at se jer.
Gid det var under bedre omstændigheder.
- Jeg har desværre dårligt nyt. - Er han en Gilbert?
Elenas onkel. Han hedder John, men jeg kalder ham spade.
Et hospitals blodbank i naboamtet Amherst -
- har rapporteret adskillige indbrud de forgangne fjorten dage.
Syv jægere, fire campinggæster og to statsansatte -
- er blevet meldt savnet.
Alt sammen indenfor 120 kilometer af Mystic Falls.
Okay, vi behøver ikke tænde røde lamper lige med det første.
Fordi han ikke vil aflyse Stifterfesten.
I tror, at alle jeres problemer er slut -
- men jeg er kommet for at sige at intet er løst.
Jeg har lavet en kopi af en opgave som Jeremy skrev for mig.
Jeg synes, du skal kigge på den.
Fup eller Fakta: Sandheden om Vampyrer i Mystic Falls
- Har Jeremy skrevet det? - Han mente ikke selv det passede.
Det håber jeg, for jeg har gjort så meget -
- for at beskytte ham mod alt det her.
Hvorda håndterer man det?
Hvad mener du?
Alle løgnene og hemmelighederne.
Man må jo lyve overfor alle der betyder noget for en.
Det er ikke sikkert for dem at kende sandheden.
Så ja, jeg holder det skjult for dem, men kun fordi jeg elsker dem.
Jeg synes Stefan er en fin fyr -
- men når alt kommer til alt, så er han stadig vampyr.
Jeg ved godt det er svært at forstå, men Stefan er anderledes.
Han ville aldrig gøre mig noget ondt.
Jeg er ligeglad med Stifterfesten.
- Vel er du ej. Det er tradition. - Vi må jo ikke bryde traditionen.
Gilbert-slægten har været en del af denne by i over halvandet århundrede.
Vi er en af de stiftende familier.
Og med den ære kommer visse pligter -
- såsom at tage med til festen.
Når du en dag lærer at værdsætte betydningen af det -
- så skal jeg fortælle dig om din arv.
Gilbert-slægtens arv.
Jeg havde glemt, hvor hellig den er.
Jeg er ikke en Gilbert, så jeg var aldrig sej nok til at høre om den.
- Hvorfor hader hun dig? - Vi gik i seng sammen engang.
Jeg står lige foran dig.
Hvorfor skriver han en opgave om vampyrer?
- Tror du han får minderne tilbage? - Damon fjernede de minder.
Bare rolig.
Hør, hvad med bare at spørge ham?
- Det kan jeg ikke. - Hvorfor?
Hvis han ikke ved noget, så er det jo bare et uskyldigt spørgsmål.
Jeg kan ikke engang snakke med ham længere.
Vi plejede at være langt mere åbne overfor hinanden.
Men nu, med alle de hemmeligheder ...
Jeg har ikke engang fortalt ham, at jeg er adopteret endnu.
Måske bør du åbne dig op for ham igen.
Ikke at du skal fortælle ham alt. Prøv at finde ud af hvad han ved ...
... og vær forbedredt på det.
- Hvad med dig, hvordan har du det? - Meget bedre.
Jeg er stadig lidt ... Lidt nervøs, lidt ude i hampen -
- men jeg klarer mig.
Jeg har været så bekymret for dig. Og jeg har savnet dig.
Jeg måtte bare holde lidt lav profil og lade min krop tilpasse sig.
Der er kun gået et par dage.
Det føles som en evighed.
Jeg har også savnet dig.
Stefan, hvad er der galt?
Stefan.
- Godt, du er her. - Du spørger, jeg kommer.
Nej, Elena, jeg vil ikke med i soveværelset med dig.
- Som jeg husker det. - Hold op med det pjat.
Vidste du at din onkel har leget sammen med Stifterrådet?
- Hvad? - Jep.
Fedt, det skriver vi lige på listen over ting, som ramler sammen om os.
Hvad er der sket dér?
Ikke noget.
Damon, jeg er bekymret for Stefan.
Han siger at det er i orden, men det er tydeligt at han kæmper.
- Hvornår bliver han normal igen? - Et par dage, til og fra.
- Der er gået et par dage. - Til, så. Hvad ved jeg?
Hvad er problemet?
Han er ikke sig selv, Damon.
Tja, måske er problemet at han ikke har været sig selv så længe.
Få mig nu ikke til at fortryde at jeg spurgte dig.
- Der er hvad det er, Elena. - Hallo!
Den Stefan du kender, er den gode Stefan.
Dresserede Stefan. Kæmper-imod -sin-natur-i-en-vavittig-grad Stefan.
Hvis du tror der ikke er en anden side i det her, så har du -
- ikke fulgt ordentlig med.
- Han er ikke dig. Langt fra. - Han ønsker ikke at være mig.
Men det betyder ikke at allerdybest nede at han ikke er.
- Hej. - Hvad så?
Har du tid til at snakke?
- Ja, klart. - Ikke her.
Kom. Lad os forlade huset.
Tænk, at mor og far aldrig fortalte dig, at du er adopteret.
De havde jo nok med tiden.
Hvorfor var du bekymret for, hvad jeg ville synes?
Fordi ... Aner det ikke, det er for sært.
Man tror hele livet at man er blodsforbundet med nogen.
- Plager det dig at vi ikke er? - Næ.
Jer, du er min bror. Alt andet er ligegyldigt.
Mr. Saltzman siger at du klarer dig godt i historie.
Ja, han har virkelig hjulpet mig.
Han gav mig lidt flere point og sådan.
Han kunne lide din vampyr-opgave.
Han syntes, jeg havde en klog vinkel.
Hvorfor valgte du lige det emne?
Aner det ikke. Kedsomhed.
Eller måske er jeg bare lige så gak i låget som så mange andre Gilbert'er.
- Gilbert'erne er ikke gak. - Det kan du sagtens sige.
STIFTERDAG 150-ÅRS JUBILÆUMSFEST
Mand. Jeg burde ikke være her.
Kom nu. Der er fest for de stiftende familier.
Ergo os. Det er flabet at blive væk.
Jeg kunne bedre lide dig, da du hadede alt og alle.
Det gør jeg skam stadig. Jeg elsker bare at de elsker mig.
- Hvordan har du det? - Fint nok.
Ingen længsel eller trang?
Klarer whiskyen du har drukket hele dagen opgaven?
Vi er dem vi er, Stefan. Selvbedrag ændrer ikke på det.
Du ville blive så kisteglad, hvis jeg gav efter, ikke, Damon?
Lige meget, det er uundgåeligt.
- Jeg finder lige Elena. - Gør mig ikke forlegen, unge mand.
Værsgo, miss.
Jeg er så glad for at I kan være med i aften.
- Det er skønt, I rækker ud til os. - Hele byen her er én stor familie.
Når vi mister et medlem, må vi stå sammen.
- Matt. - Borgmester.
Kelly.
En død unge udløser vel en særlig hilsen fra borgmesteren?
Mor, dog.
Jeg skal have noget at drikke.
Hallo. Tjek lige her.
Din far gennemtæsker dig, hvis han fanger dig.
Lad ham prøve.
Til helvede med det.
- Hej. - Hej. Hvordan går det?
Er du fuld?
Jeg ved godt det er lidt sært, men det hjælper kolossalt.
Alkohol fjerner det værste.
Du er så meget ham high school fyren, der sniger sprut ind.
- Det er jeg. Ja. - Hvor bekymret bør jeg være?
Du skal ikke være bekymret. Det er bare indtil længslen forsvinder.
Hør, vi bør nyde det mens det varer.
Har du lyst til at danse?
Du hader at danse. Normalt skal jeg tigge dig.
Nej, du skal tigge den ædru mig. Den fulde mig behøver man ikke tigge.
Der er ikke rigtig nogen der danser.
Det er fordi de skal have noget bedre at danse til.
Jeg er straks tilbage.
Det kommer ikke til at virke.
Jeg har allerede bestukket en fyr med en 20'er og en date.
Han sagde at Carol Lockwood har fuld kontrol over musikvalget.
Du vil blive overrasket over, hvad Stefan kan opnå når han vil.
Gudskelov.
Er jeg trådt ind i en dimension, hvor Stefan er sjov?
- Klarer han sig? - Med tiden.
På en eller anden måde.
Historielærer mod øst.
- Hvordan ser jeg ud? - Smuk.
- Jeg har ledt efter dig. - Her er jeg.
- Jeg har ikke set dig længe. - Tja ...
Der har været lidt meget. Men jeg er her nu.
- Har du lyst til en drink? - Ja da.
- Hvornår er det her sket? - DJ skiftede mening.
- Har du lyst til at danse? - Jeg ved ikke.
- Ja, ja. - Matt. Matt.
Kom nu.
Jeg nyder en kvinde i uniform, men jeg må tale for det der look.
Du ser blændende ud.
Tak, Damon. Skål.
Det havde jeg brug for.
Jeg havde faktisk min tvivl om dig i starten.
Men ligesom alle andre i Rådet, så fik du mig overbevist.
Tak, Liz.
Det har været pragtfuldt at mærke Rådets åbne arme.
Jeg nyder mit liv her i Mystic Falls.
Jeg begynder at føle mig hjemme igen.
Så bryder du dig ikke om min nyhed. Jonathan Gilberts påstand er sand.
Blodbankene, de savnede, det passer alt sammen.
- Vi har muligvis et problem. - Undskyld, sherif.
Jeg ville spørge om der er ny information om Vicki Donovan.
Det var en overdosis, Jeremy.
Ja, men hendes lig var begravet. Det må nogen have gjort.
Det er vi klar over. Efterforskningen er i gang.
Men jeg kan ikke fortælle dig yderligere på nuværende tidspunkt.
Beklager.
Nej, det er i orden.
Tag nu en dans med din alkoholiske vampyrkæreste.
- Pas lige på. - Undskyld. Min fejl, jeg er klodset.
- Så smut fra dansegulvet. - Hva'be'har?
- Sådan taler man ikke til en dame. - Ja, ja.
Jeg tror, du skal sige undskyld.
Undskyld.
Nu siger du det, som om du mener det.
Tusind gange undskyld.
- Stefan, det er ok. - Gå så væk.
Er du ok?
- En whisky. - Tak.
- Har du set, hvad din bror laver? - Nej, jeg har mest bemærket dig.
Jeremy stiller spørgsmål om Vicki Donovans død.
Han ved at hendes død er erklæret som overdosis.
Virkelig? Jamen, nogen begravede hende jo. Hvem ville dog gøre det?
Jeg ved det. Jeg kunne undertvinge ham, men han er iført jernurt.
- Du må ikke undertvinge ham. - Hvis han stiller spørgsmål ...
Jeg mener det. Det gør jeg ikke mod ham igen. Jeg tager mig af det.
Okay.
Sig ikke, at jeg ikke har advaret dig.
Det så jeg godt.
Det holder vi mellem os to.
Hvor er dametoilettet?
- Denne vej, lad mig vise dig. - Er det sodavand?
Vodka, gudskelov.
Damon, ikke?
- John. - Vi fik ikke hilst på rådsmødet.
Ja, mig en ære.
- Nyder du festen? - Ork, ja.
Jeg glemmer, hvor sjove småbysfester kan være.
Ja. Hvornår har du sidst været her?
Ikke så længe igen. Min brors begravelse.
- Hvor længe har du været i byen? - Ikke så længe igen.
Hvad tror du, Damon? Du ved vel, at det her vampyrproblem er ægte?
- Et potentielt blodbad. - Jeg ville ikke overreagere, John.
Jeg tror, det er 1864 om igen.
Vampyrerne går amok.
Vi må vel bare jage dem ind i en kirke og brænde dem til aske.
Var det historien?
En del af den, ja.
- Er der mere? - Der er meget mere.
Det lader til at der var en krybbe under kirken -
- hvor vampyrerne var gemt væk og ventede på at nogen skulle befri dem.
Men det vidste du vel allerede?
Når nu det var dig, der gjorde det.
Og hvorfor fortæller du mig det her?
For at få introduktionen overstået.
Så ved du vel, at jeg kan flå struben ud på dig, før nogen bemærkede noget.
- Men du indtager vel jernurt, så ... - Tag dog en bid og find ud af det.
Ikke besværet værd.
Jer. Jeg hørte om din samtale med sherif Forbes.
Ingen gider finde ud af, hvad der er sket.
De vil så gerne tro, at det var en overdosis.
Ligsynet bekræftede det. Hvis det er det, der er sket ...
Er det dét, du selv tror?
Hvad tror du skete?
Jeg tror at nogen slog hende ihjel og begravede hende.
Og jeg synes ikke vi skal ignorere det, fordi det er er nemt.
De gør hvad de kan.
Sandheden er det eneste, der kan hjælpe folk.
Jer, lad det nu bare ligge, okay? Hvad det end var, så er hun borte nu.
Hvad det end var?
Du tror altså ikke, det var en overdosis.
Jo, jeg gør.
Er der noget, du ikke fortæller mig?
- Hvorfor kigger du væk fra mig? - Hold nu op. Det betød ikke noget.
Hvis der var noget andet, så ville du sige det, ikke?
Selvfølgelig.
Ups, jeg kan ikke engang gå.
- Ja, heller ikke mig. - Matt slår mig ihjel.
Han bemærker det ikke. Han ser ud til at have sjovt for en gangs skyld.
Jeg skal forestille at opføre mig pænt på grund af Vicki -
- men jeg har ikke lyst til at tænke på det.
Det kan jeg ikke, for hvis jeg gør ...
Jeg var en skid mod hende. Jeg var virkelig slem.
Og det hader jeg, at jeg ikke kan råde bod på det.
Jeg har knap nok fortjent at savne hende.
Det er sødt af dig at snakke med mig. Jeg har ingen at snakke med.
Jeg har heller ingen at snakke med.
Tænk hvor meget sjov, jeg har misset til de her fester.
Den her er en af de sjældne.
Er det noget skidt, at jeg har det sjovt?
Nej, det er godt at du har det sjovt.
- Tak for at få mig til at danse. - Så lidt.
Luft. Jeg skal have noget luft. Kommer du med mig?
- Selvfølgelig. - Du har ikke set min mor, vel?
Nej, ikke på det seneste.
Okay.
Du store.
- Hvad hulen laver du? - Matt ...
- Mor. - Hallo, mester, slap nu af.
- Matt! - Nej!
Hold op.
Tyler. Hold op, du skader ham.
Hjælp os.
Hold op. Tyler.
- Stop. Stop så. - Hvad hulen var det?
Her, kom. Op med dig. Er du okay?
Hvad var det?
Jeg tager det herfra.
Det er okay.
Er du kommet til skade? Okay.
Gå ud og vask dig. Det er okay. Tak for hjælpen.
Alt er i orden.
Alt i orden. Gå tilbage til festen. Kom så, hav det lidt sjovt.
- Er du okay? - Hvor er hun?
Aner det ikke. Løft hovedet.
Vil du have de dårlige nyheder, eller de virkelig dårlige nyheder?
- Jeg vil ikke have nogen nyheder. - Ok, jeg omformulerer.
Vil du høre om at Rådet er kommet i vampyrhumør igen -
- eller hvordan jeg lige har slået onkel John Gilbert ihjel?
- Hvad? - Fed fest, i øvrigt.
Damon.
Er du ok?
Nej.
Jeg ødelagde det, som jeg altid gør. Hvad er der galt med mig?
Hvad laver du?
Undskyld.
Okay. Nå ...
Det skal være løgn.
Tak. Tusind tak, alle sammen.
Tak fordi I alle er kommet i aften.
Om få øjeblikke begynder den officielle nedtælling -
- til vores fejring af Stifternes Dag. Og den er særlig i år.
Vores bys 150-års fødselsdag.
Og jeg vil gerne byde velkommen hjem til en af byens yndlingssønner -
- og bede ham udføre æren af at ringe med den officielle klokke.
John Gilbert, gider du slutte dig til mig heroppe?
Halvandet århundredes samfund, fremskridt og familie.
Vi passer på hinanden. Vi våger over hinanden.
Vi beskytter hinanden.
Det er godt at være hjemme.
- Tjek hans højre hånd. - Hvems?
Byens yndlingssøn. Se hans ring.
Nå da, den ligner min.
Ja, og det ville være en stor tilfældighed -
- hvis ikke han lige var genopstået fra de døde for fem minutter siden.
- Hvor hulen har du den ring fra? - Isobel, min kone.
Som fødte Elena ...
... under lægelig rådføring af den højtagtede doktor Grayson Gilbert -
- Johns bror.
Tror du John kendte Isobel?
Jeg tror, John kender til en del.
- Hej-hej. - Hav en god aften.
Hvornår har du sidst ...?
Undskyld, du. Det er jeg virkelig ked af.
Du vil ikke gør det her, mand.
Den er jeg også ked af.
Jeg kan jo ikke andet end at sige undskyld. Hvad er det lige?
Flyt dig lige, hvis du gider.
Intet tøsebarn at blære sig overfor?
Jeg kan se, hvordan det er.
Hvad er du, mand?
Legemer der er tømt for blod.
... for at fri Jeremy for smerte ...
... at Vicki var et uhyre?
Stefan?
Hallo. Er du okay?
Hvad er der sket?
Min arm.
Jeg tabte balancen og faldt.
Jeg er klodset.
Godt at se jer.
- Kom så. - Far, undskyld.
Jeg ved ikke engang, hvad der skete.
Jeg havde drukket og mistede kontrollen.
Jeg kan ikke forklare det.
Det er sidste gang du nogensinde gør denne her familie til grin.
- Hvad laver du? Matt, lad være. - Jeg kan ikke mere, mor.
Bare forsvind. Du har gjort det her flere gange, end jeg kan tælle til.
- Jeg forlader dig ikke. Matty ... - Mor!
Fatter du det ikke? Jeg klarer mig bedre uden dig.
Nej.
I aften var ... Åh Gud, undskyld.
Jeg ved godt, jeg har svigtet dig. Og jeg har svigtet Vicki.
Men jeg gør det ikke igen.
Jeg lover at jeg tager mig sammen.
Jeg vil have dig ud af det her hus -
- og mit liv inden i morgen.
Skal du nogen steder?
Jeg bryder mig ikke om at være den sidste der forlader festen.
Det er desperat. Vil du slå mig ihjel igen, eller skal Saltzman gøre det?
- Du ved åbenbart, hvem jeg er. - Det gør jeg.
Alaric Saltzman, historielærer i high school med en hemmelighed.
Du ved meget for en, der lige er kommet til byen.
Mere end du aner, Damon.
Mit kendskab til denne by går langt udover, hvad du ...
... eller du, eller Rådet ved.
Så hvis I planlægger en gang højhastigheds-ringsnapperi ...
... så vid, at hvis jeg dør -
- så vil alt min viden nå Rådet -
- med en fascinerende fortælling om de originale Salvatore-brødre -
- og deres nylige tilbagekomst til Mystic Falls.
Hvordan har du fået fat i den ring?
Jeg arvede en. Min bror Gray arvede den anden.
Den var hans. Og jeg havde ikke givet min til Isobel, hvis jeg vidste -
- at den røg videre til en fyr. - Du kendte hende.
Hvem sendte hende omkring jer, da hun ville være vampyr?
- Sendte du hende? - Skyldig.
Troede I at en anden sendte hende? Katherine Pierce, måske?
- Hvordan kender du til Katherine? - Hvordan ved jeg, hvad jeg ved?
- Hvad vil du? - Så mange spørgsmål.
Hyggeligt at træffe dig, Ric. Jeg har hørt så meget om dig.
Tænk at vi har en hel måned mere med de her Stiftelse-højtidligheder.
Helt enig.
- Er du okay? - Fin nok.
- Er du sikker? - Jeg har det fint, Elena.
- Du godeste, du skræmte mig. - Undskyld.
Undskyld, at jeg skred tidligere.
Hvad skete der? Er alt i orden?
Nej.
Lad mig høre.
Stefan, lad mig høre.
Jeg prøvede virkelig at bevare kontrollen i aften.
Og det virkede. Men ...
Men så kom Matts mor til skade, og hun blødte.
Og jeg havde hendes blod på mine hænder.
- Hvad skete der så? - Så var jeg ...
Ham fyren på P-pladsen, jeg ønskede at mæske mig i ham.
Det tog hvert et gran i mig ikke at gøre det.
- Men du gjorde det ikke? - Nej, men jeg ville gerne.
Åh, Gud.
Elena ... Mit hoved værker.
Jeg har det, som om min hud den brænder.
Jeg har en hunger i mig, som jeg aldrig ...
Jeg har aldrig følt den nogensinde i mit liv.
Jeg tænker kun på, at jeg lovede dig aldrig at have hemmeligheder for dig.
- Derfor fortæller jeg dig det her. - Det skal du også.
Men du må ikke se mig sådan her.
Du må ikke kende til, at den side af mig eksisterer.
Stefan, du kommer igennem det her.
Jeg hjælper dig. Du skal nok klare dig.
Nej, nej.
Jeg beklager.
Jeg kan ikke ...
Jeg frygter, hvad jeg kunne finde på at gøre mod dig.
Det er jeg ikke.
Stefan. Stefan, det er jeg ikke.
Det er jeg ikke, okay?
Jeg elsker dig så højt.
Jeg elsker også dig.
Vi har et problem, Stefan.
Og med problem mener jeg global krise.
Det lader til at onkel John har ...
Du ligner møg.
Det er anderledes denne gang, ikke? Behovet er for stærkt.
Det måtte det vel være efter alle disse år.
Hav du en god aften, bror. ter alle disse år.