Az előző részekből:
Több mint egy évszázada titokban éltem. Mostanáig.
Tudom, veszélyes, de meg kell ismernem.
Elena kiköpött Katherine.
- Hol van? - Elkapták.
Ki mondta, hogy ne a bosszú éltessen?
Pontosan ezt érdemlik.
Bírod még?
Itt a csuklóm. Vérre van szükséged.
Stefan! Elég! Meghalt!
- Teljesen megváltoztál. - Minden rendbe jön.
Megtalálták Vicki Donovant. A víz kiöntött egy sírt.
- Meghalt? - Matt.
Hangosabban nem lehet? Még nem elég idegesítő.
Bocs.
Mi van a sulival?
- Majd. - Jó, elég. Igyál már!
Gyerünk.
Ez a méregtelenítés nem természetes.
Elvinnéd ezt a képemből?
Meddig is tartott a leszokás a legutóbbi vérfröccsöd óta?
- Nem fest jól. - Jól vagyok. De időbe telik.
Nem muszáj ölni az életért, ezért vannak a vérbankok.
Én sem öltem embert...
- Jesszus. Túl régóta. - Le a kalappal.
Önérdek.
El kell altatni a városiak gyanakvását a vámpírokkal kapcsolatban,
ami nem egyszerű, miután egy csordányi járkál szabadon.
Velük mi legyen?
Sok mindent nem tehetünk, amíg nem vagy elég erős.
Nincs semmi rossz a vérbankból származó egészséges étrendben.
- Azzal nem ölsz meg senkit. - Jó okom van.
És mik ezek az álszent okok?
Még sosem meséltél erről.
- Pedig kíváncsi lennék. - Élvezed ezt, ugye?
Hogy előtted szenvedek.
- Nagyon is. - Nem szívesen keserítelek el,
de tökéletesen uralom magam.
Komolyan?
Nos, akkor alázd csak tovább a többi vámpírt.
Mindent bele, Stef!
Bocsánat! Csak ezt itt hagytam.
VÁMPÍRNAPLÓK
Gyere, Jeremy! Indulok a suliba!
- Most nyitom az ajtót! - Ezt is vidd!
Köszi.
- Elena. - John bácsi! Szia!
- Jenna. - John! Hát ideértél!
Mondtam, hogy ma jövök.
Nálad ez a legtöbb esetben semmit nem jelent.
- John bácsi! Hát te? - Szia!
A városban volt dolgom, így gondoltam, benézek.
- Meddig maradsz? - Még nem tudom.
Mi viszont megyünk. Sziasztok.
Jeremynek mi baja?
Most halt meg egy barátja. Légy vele megértő.
- Mindig az vagyok. - Igen.
Szóval, meddig esz itt a fene?
Legalább tennél úgy, mint aki örül nekem!
Atyavilág! John, olyan jó újra látni!
Mesélj, mi újság? Nem megy.
Komolyan azt hitted, csak úgy lemondok a hagyatékról?
- Bizony, azt. - Nem hagyom, hogy eladd.
Nem a mi döntésünk. Jeremy és Elena tulajdona.
Kiskorúak. Ezért enyém a döntő szó, mint a vagyon kezelőjéé.
- Még nem tudja, meddig marad. - John bácsit sose bírtam.
Ki bírja?
- Szólj, ha kell erkölcsi támogatás. - Kösz, de végigszenvedem egyedül.
Van elég bajod.
Ha már itt tartunk, köszönöm
a segítséget a temetéssel.
- Nélküled nem ment volna. - Ne viccelj, Matt!
Caroline azóta is rendületlenül süt-főz rátok?
Ma ment át az apjához, és a legjobbkor,
mert anyám megfojtja, ha még egy lasagnával bebüntet.
Nem.
- Mi van veled? - Csak nem kívánom.
Helyes.
Állítólag túladagolás.
Pont ezt nem értem. Épp jól elvolt.
Vagy mégsem.
Azt végképp nem értem, hogy hogyan került az erdőbe.
Akivel túladagoltak, az vihette oda.
Az simán otthagyta volna, nem ássa el, az hosszadalmas.
Lehet, hogy látott valamit, és...
Passz, öcsém. Nem tudom.
Erre tessék.
A halottkém kábítószer-túladagolásnak minősítette Vicki Donovan halálát.
A családját értesítettük.
Az igazság e szoba falai közt marad, és mi mind tovább lépünk.
Köszönöm, seriff.
A következő napirendi pont: John Gilbert szeretne szólni néhány szót.
- Üdvözlöm. Jó, hogy itt van. - Köszönöm, uram.
Nagy örömmel látok mindenkit.
A körülményeket leszámítva.
Az alapító családok tagjaként aggasztó hírekről kell beszámolnom.
Ő is Gilbert?
Elena nagybátyja. A neve John. Igazi ősbunkó.
Az Amherst megyei kórház vérbankja
több betörést is jelentett az elmúlt hetekben.
Hét vadász, négy kempingező és két köztisztviselő is
eltűnt a közelmúltban.
Mindez Mystic Falls 75 mérföldes körzetében történt.
Azért pánikra jelenleg semmi okunk.
Vagyis esze ágában sincs lefújni az Alapítói Bált.
Mielőtt azt hinnék, a gondoknak vége,
elmondanám, hogy semmi nem oldódott meg.
Lemásoltam az esszét, amit Jeremy írt.
Érdemes lenne elolvasnod.
Valóság vagy fikció: Az igazság a Mystic Falls-i Vámpírokról
Ezt Jeremy írta?
Világosan kifejtette, hogy nem hisz bennük.
Remélem, így is van, mert én mindent megtettem,
hogy soha ne szembesüljön ezzel.
És te hogy viseled?
Már micsodát?
A sok titkot és hazugságot.
Hazudnod kell mindenkinek, aki fontos neked.
Nem lennének biztonságban, ha tudnák az igazat.
Úgyhogy igen, eltitkolom tőlük, mert szeretem őket.
Stefan szerintem is rendes srác,
de alapjában véve mégis csak vámpír.
Tudom, nehéz megérteni, de Stefan egész más.
Ő nekem sohasem ártana.
Engem pont nem érdekel az alapítói banzáj.
- Csak érdekeljen, mert hagyomány. - Ja, az más.
A Gilbert család ennek a városnak a része már 150 éve.
Az alapítói voltunk.
És ez kötelezettségekkel jár,
például részvétel a bálon.
Egy napon, ha majd megérted ennek a jelentőségét,
mesélek a családunk múltjáról.
A nagy Gilbert örökség.
El is felejtettem, micsoda szentség.
Én nem Gilbert vagyok, így sosem avattak be a tutiba.
- Miért utál ennyire? - Mert szeretők voltunk.
Itt állok.
Miért pont a vámpírokról írt dolgozatot?
- Nem jöhettek vissza az emlékei? - Damon azokat kiirtotta,
úgyhogy biztosan nem.
De kérdezz rá.
- Azt nem. - Miért nem?
Figyelj, ha nem tud semmi konkrétat, akkor csak..
Ártatlan kérdés.
Már azt sem tudom, hogyan szólítsam meg.
Régen sokkal nyitottabbak voltunk egymás felé.
Most meg egyre több a titok...
Még azt sem mondtam el, hogy örökbe fogadtak.
Talán ideje őszintének lenni vele újra.
Nem kell mindent elmondanod, de derítsd ki, mennyit tud,
és állj készen a meglepetésekre.
- És te érzed magad? - Sokkal jobban.
Jó, kicsit még feszült vagyok, meg ideges,
de majd csak elmúlik ez is.
Annyira aggódtam miattad.
És úgy hiányoztál.
Kicsit össze kellett kapnom magam, visszaszoktatni a testemet.
Csak néhány nap volt.
Nekem egy örökkévalóság.
Te is hiányoztál.
Stefan, mi a baj?
Stefan!
- De jó. Kösz, hogy jöttél. - Ha hívsz, jövök. Ilyen laza vagyok.
Nem, Elena, dehogy megyek veled a szobádba!
- Régi szép emlékek. - Ne szórakozz!
Tudtad, hogy a bácsikád az alapítókkal lazul?
- Micsoda? - Bezony!
Szuper! Még egy dolog, amit hozzácsaphatunk a káoszhoz.
Azzal mi történt?
Semmi.
Figyelj, Damon, aggódom Stefanért.
Azt mondja, rendben van, de láthatóan szenved.
- Mennyi idő kell, míg visszaáll? - Pár nap, plusz-mínusz.
- Annyi már eltelt. - Akkor plusz. Nem tudom.
Mi olyan nagy ügy?
Nem önmaga, Damon.
Vagy eddig nem volt önmaga, és ez a gond.
Ne bánjam meg, hogy megkértelek!
Ez van, Elena.
Akit ismersz, az a rendes Stefan.
Az önmegtartóztató Stefan.
A természete ellen rögeszmésen küzdő Stefan.
Ha azt hiszed, ennek nincs árnyékos oldala,
akkor eddig nem figyeltél.
- Nem olyan, mint te. Fikarcnyit sem. - Nem akar olyan lenni
De legbelül ettől még lehet ugyanolyan.
- Szia! - Mi újság?
Tudunk beszélni?
- Persze. - De ne itt.
Gyere, menjünk valahova.
Durva, hogy anyuék nem mondták neked ezt az örökbefogadást.
Biztos elmondták volna.
És miért féltél attól, hogy én mit szólok?
Mert... Nem tudom, én sem értem.
Csak abban a hitben éltünk eddig, hogy igazi testvérek vagyunk.
- És zavar, hogy nem? - Nem.
Jer, az öcsém vagy. Mindenképpen.
Szóval, Mr. Saltzman mondta, hogy egész jól állsz töriből.
Aha, teljesen jó fej velem.
Adott ilyen pluszfeladatokat.
Bírta a vámpíros esszédet.
Szerinte jó a megközelítés.
Hogy jutott eszedbe ez a téma?
Nem tudom. Unatkoztam.
Vagy csak vagyok én is annyira kattant, mint az ősi Gilbertek.
- Dehogy őrültek a Gilbertek. - Könnyen mondod, te nem vagy az.
Mystic Falls Alapítói Ház.
ALAPÍTÓK NAPJA, 150. ÉVFORDULÓ.
Jaj, ne. Menjünk innen.
Ne már, most mit játszod a fejed? Alapítói buli van,
vagyis bennünket ünnepelnek. Pofátlanság nem eljönni.
Sokkal jobb fej voltál, mikor utáltál mindenkit.
Ez nem változott, csak közben ők kezdtek el imádni.
- Hogy ityeg? - Jól. Minden klassz.
Semmi éhség? Késztetés?
Hatott a whisky, amit egész nap vedelsz?
Vagyunk, akik vagyunk, Stefan. Hiába teszel másként.
És semmi nem tenne boldogabbá, mintha én is feladnám, igaz?
Egyszer muszáj lesz.
- Megkeresem Elenát. - Ne járass le, fiatalember!
Parancsoljon, hölgyem.
Nagyon örülök, hogy eljöttetek.
- Kedves, hogy gondoltatok ránk. - Ez a város egy nagy család.
Ha valaki eltávozik, támaszt nyújtunk egymásnak.
- Matt. - Uram.
Kelly.
Úgy tűnik, halott gyerekhez jár a polgármester üdvözlése.
Ne már, anya!
Iszom valamit.
Haver! Ezt sasold!
Apád agyon vág, ha meglátja.
Ki nem szarja le.
Végül is igaz.
- Szia! - Hahó! Mi újs?
Te részeg vagy?
Jó, tudom, kicsit fura, de ez legalább segít.
Az alkohol oldja a feszültséget.
Olyan vagy, mint egy részeg gimis, aki a vécében piál.
- Hát igen, úgy. Tény. - Mennyire kezdjek aggódni?
Nyugi. Csak amíg a sóvárgás elmúlik.
Élvezzük inkább, amíg tart.
Szabad egy táncra?
Te utálsz táncolni. Mindig könyörögnöm kell.
Csak a józan énemnek kell könyörögni. Piásan nem szükséges.
Senki sem táncol.
Mert nincs mire táncolniuk.
Mindjárt jövök.
Nem fog összejönni.
Már próbáltam lekenyerezni a pasast 20 dolcsival meg egy randival.
Elhajtott, mondván, hogy Carol Lockwood a zenei rendező.
Meglepődnél, hogy Stefan mi mindenre képes,
ha valamit a fejébe vesz.
Ejha!
Ez valami párhuzamos univerzum, ahol Stefan jó fej?
Ugye rendbe fog jönni?
Előbb-utóbb.
Így vagy úgy.
Történelemtanár három óránál.
- Hogy nézek ki? - Mesésen.
- Téged kereslek. - Itt vagyok.
- Rendesen eltűntél. - Igen, mert
a dolgok kicsit összejöttek. De megoldódott.
Nem akarsz inni valamit?
- Menjünk. - Jó. Szuper.
Ezt ki intézte?
A diszkós észhez tért.
- Akkor táncolunk? - Inkább ne.
- De, de. - Matt. Matt.
Gyere csak.
Az egyenruhás nők a gyengéim, de ez a megjelenése mindent visz.
Elképesztően fest ma.
Köszönöm, Damon. Egészségére!
Ez már rám fért.
Tudja, eleinte kételkedtem önben.
De mint a tanácsban mindenkit, engem is megnyert.
Köszönöm, Liz.
Tényleg jólesik, hogy a tanács befogadott.
Szeretek itt élni Mystic Fallsban.
Újra otthon érzem magam.
Akkor nem fog örülni a következőknek. Jonathan Gilbert vádjai beigazolódtak.
A vérbank, az eltűnt személyek, minden igaz.
- Szóval gondok vannak. - Elnézést, seriff!
Kiderült esetleg valami új Vicki Donovanről?
Túladagolta magát, Jeremy.
Igen, de el is temették. Tehát volt ott még valaki.
Ez így igaz. A vizsgálat folyik,
de nem tudok bővebbet mondani.
Sajnálom.
Semmi baj.
Ugye táncolsz egyet a részeges vámpír pasiddal?
- Figyelj már! - Ne haragudj. Az én hibám, béna vagyok.
- Akkor menj már le a parkettről. - Hogy mi van?
- Illik ezt egy hölggyel? - Tojom le.
Bocsánatot szeretnél kérni!
Ne haragudj.
Őszinte bocsánatot.
Nagyon, nagyon sajnálom.
- Stefan, elég már. - Most húzz el!
Minden oké?
- A whisky. - Köszönöm.
- Észrevetted, mit művel az öcséd? - Nem. A tiéddel vagyok elfoglalva.
Jeremy kérdezősködik Vicki Donovan haláláról.
Ő is úgy tudja, hogy túladagolás volt.
Igen? "Jó, de seriff! Eltemették, az ki lehetett?"
"Tudom, tudom. Én!" Tehetek ellene, de vasfű védi.
- Nem akarom, hogy piszkáld! - Ha továbbra is kíváncsiskodik...
Nem, Damon, megmondtam! Többet nem teheted vele. Megoldom.
Tőlem.
De én előre szóltam.
Láttam ám!
Maradjon a mi titkunk.
A mosdót merre találom?
- Jöjjön, mutatom. - Ez sima víz?
Vodka. Van isten.
Damon, igaz?
- John. - A gyűlésen nem volt alkalmunk beszélgetni.
Igen. Örvendek.
- Élvezi a dzsemborit? - Nagyon!
El is felejtettem, milyen jók ezek a kis ünnepségek.
Igen. Igen. Mikor járt utoljára itt?
Azért nem olyan régen. A bátyám temetésén.
- És ön mióta él itt? - Hát az elhanyagolható.
És mi a véleménye, Damon? A vámpír-probléma nagyon is valós.
- Vérfürdő is lehet. - Én nem lihegném túl, John.
Én meg azt mondom, újra 1864 lehet.
Megint el fognak szabadulni.
Kérdés, hogy ezúttal is porrá tudjuk-e őket égetni egy templomban.
Akkor ez történt, mi?
Többek között.
- Miért, más is volt? - Hogyne, sok minden.
Állítólag egy kriptában a templom alatt
a vámpírok megbújtak, és várták, hogy valaki kiengedje őket.
De ezt ön pontosan tudja, nem igaz?
Miután maga engedte ki őket.
És ezt most miért is mondja?
Hogy ne fussunk felesleges köröket.
Akkor azt is tudja, hogy mielőtt bárki látná, kitéphetem a torkát.
- Tudom. - Helyes. Jó.
- De gondolom, vasfűvel védi magát. - Kóstoljon belém, és kiderül.
Most nincs hozzá kedvem.
Jer.
Hallottam, hogy beszéltél a seriffel.
Nem is nyomoznak utána, hogy mi történt.
Csak azt szajkózzák, hogy túladagolt.
A halottkém is megerősítette. ha így történt...
Te simán elhiszed?
Miért, szerinted mi volt?
Valaki megölte és eltemette.
Amit szerintem nem kéne ennyivel elintézni.
Még nyomoznak.
Egyedül az igazság segíthet.
Jer, felejtsd el, jó? Bármi történt, ő már nem jön vissza.
Bármi történt?
Akkor te sem hiszed el a túladagolást.
De én elhiszem.
Valamit titkolsz?
- Miért nem nézel rám? - Ne csináld. Nem jelent semmit.
Ha tudnál valamit, elmondanád, ugye?
Persze, hogy el.
Örülök, ha menni tudok.
- Én is. Van ez így. - Jézusom. Matt ki fog nyírni.
Dehogy! Nem érdekli.
Végre ő is egy picit jól érzi magát.
Vicki miatt normálisan kéne viselkednem,
de nem akarok rá gondolni.
Most nem, mert ha rá gondolnék...
Szemét voltam vele.
Nagyon nagy bunkó.
Ami azért szar, mert nem tudom jóvátenni.
Még azt sem érdemlem, hogy hiányozzon.
De velem kedves voltál.
Nem tudok kivel beszélgetni máskor.
Én sem.
Nem hittem volna, hogy ezek ilyen jó kis bulik.
Kivételes eset. Hidd el.
Aljas, hogy jól érzem magam?
Nem. Sőt, jó, ha az ember ilyenkor kikapcsol.
- És kösz, hogy megtáncoltattál. - Ugyan. Szívesen.
Levegőt! Kiszellőztetem a fejem, nem jössz?
- De. - Anyámat nem láttad?
Nem, egy ideje nem.
Úristen!
- Mit művelsz? - Matt...
- Anya! - Nyugi van, öreg.
- Matt! - Ne!
Hagyjátok abba!
Tyler. Ne csináld! Ne bántsd!
Segítsen már valaki!
Hagyd! Tyler!
Higgadj le! Hallod?
Megőrültél?
Jól van. Gyere, segítek. Fáj valamid?
Mi volt ez?
Inkább majd én. Inkább én.
Semmi gond, jól vagyok.
Megsérültél?
Menj, mosakodj meg.
Semmi baj. Mosakodj meg. Kösz a segítséget.
Nincs semmi baj.
Elmúlt, emberek! Irány vissza a terem! Még fiatal az este!
- Biztos nem fáj? - Hol az a nő?
Nem tudom. Hadd nézzem.
A rossz hírt mondjam vagy a még rosszabbat?
Egyiket se, Damon.
Jó, kérdezem másképp.
Azt meséljem el, hogy az alapítók megint vámpírokat kajtatnak,
vagy azt, hogy megöltem John Gilbert bácsit?
- Mi van? - Jó kis buli ez, nem?
Damon.
Minden rendben van?
Nincs.
Ezt is elrontottam. Mindig mindent elrontok, de miért?
Mit csinálsz?
Bocsánat!
Ez nagyon rossz vicc.
Köszönöm. Nagyon szépen köszönöm mindenkinek!
Örülök, hogy eljöttek ma este.
Még néhány pillanat, és hivatalosan is megnyitom
az idei Alapítói Napi Ünnepségeket.
Méghozzá kivételes alkalommal.
Ugyanis 150 éves a városunk.
És
külön örömmel köszöntöm közösségünk egyik oszlopos tagját,
akit e jeles napon a város haragját megkondítja.
John Gilbert. Kérlek, John, fáradj ide!
150 esztendő egységben, jólétben, egyetértésben.
Ahol törődünk egymással, gondolunk egymásra
és óvjuk egymást.
Jó újra itthon.
- Nézd a jobb kezét! - Kiét?
Az oszlopos tagnak. A gyűrűjét!
- Olyan, mint az enyém. - Ugye? Ami lehetne véletlen,
csakhogy öt perce még holtan hevert.
- Honnan a francból van ez neked? - Isobeltől. A nejemtől.
Vagyis Elena anyjától,
aki Dr. Grayson Gilbert segítségével hozta őt világra.
John bátyja!
Hogy John ismerte Isobelt?
És még sok mindenkit.
Neked is jó éjszakát!
Mikor voltál utoljára...?
Ezer bocs, öreg. Komolyan. Nagyon sajnálom.
Ne menjünk ebbe bele, haver.
Meg ezért is bocs.
Én már csak bocsánatot tudok kérni. Vajon miért?
Hadd menjek tovább, kérlek.
Mert nincs kinek keménykedni?
Ilyenek ezek a nők.
Mi vagy te, öreg?
A testekből kiszívták a vért...
...hogy elvegye Jeremy fájdalmát...
Vicki is szörnyeteggé vált...
Stefan?
Hallod, jól vagy?
Mi történt?
A kezem...
Megbotlottam és elestem.
Bénáztam.
- Menjünk. - Apa, sajnálom.
Nem tudom, mi volt.
Sokat ittam, és filmszakadás volt.
Nincs mentségem.
Ez volt az utolsó alkalom, hogy szégyent hoztál a családra.
- Miért pakolsz? Matt, ne! - Nem bírom ezt tovább, anya.
Inkább menj el, jó? Hozzá vagy szokva. Nem fog nehezedre esni.
Nem megyek sehova.
- Szívem... - Hagyj!
Fogd már fel! Nélküled jobb az életem!
Nem!
A ma esti...
Annyira sajnálom!
Tudom, cserbenhagytalak, és Vickit is.
De többé nem fordul elő.
Ígérem, összeszedem magam.
Hagyd el ezt a házat,
és engem is.
Elege lett?
Nem szeretek utolsóként eljönni egy buliról.
Szánalmas. Megint meg akar ölni? Vagy Mr. Saltzmanre bízza?
- Jól van, ezek szerint ismer. - Persze.
Alaric Saltzman. A titokzatos történelemtanár.
Sokat tud, ahhoz képes, hogy csak ma jött.
Még annál is többet, Damon.
A tudásom a városról jóval meghaladja az önét,
vagy az önét, de még a Tanácsét is.
Szóval, ha villámgyors, gyűrűlevevős, nyaktekerő vámpírmutatványra készül,
tudja, hogy ha meghalok,
amit tudok, megy a Tanácshoz.
Kezdve a Salvatore testvérek csodálatos eredetétől
egészen a visszatérésükig Mystic Fallsba.
Honnan van a gyűrűje?
Örököltünk egyet-egyet a bátyámmal.
Ez az övé volt. Az enyémet nem adtam volna Isobelnek,
- ha tudom, hogy továbbadja egy pasinak. - Ismerte.
Mit gondol, ki küldte önhöz, mikor kitalálta, hogy vámpír lesz?
- Maga volt az? - Süllyedt!
Miért, eddig másra gondolt? Mondjuk Katherine Pierce?
- Róla honnan tud? - Honnan tudok bármit is?
Mit akar?
Megannyi kérdés.
Örülök, hogy megismertem, Ric. Sok jót hallottam önről.
Nem dob fel, hogy még egy hónapig ez az alapítói őrület lesz itt.
Ne is mondd!
- Jól vagy? - Persze.
- Biztos? - Jól vagyok, Elena.
- Jézusom, halálra ijesztesz! - Ne haragudj.
És azért se, hogy csak úgy eljöttem.
Miért mentél el? Történt valami?
Nem.
Mondd el!
Stefan, beszélj!
Annyira igyekeztem önmagam lenni ma este.
És egy ideig ment is, egész jól.
De aztán Matt édesanyja megsérült, és vérzett.
És rákerült a vére a kezemre.
- És utána mit történt? - Utána meg
ott volt az a fickó a parkolóban, és ki akartam szívni a vérét.
Nagyon nehezen álltam meg.
- De nem bántottad? - Nem, de akartam.
Istenem!
Elena, a fejem majd szétrobban.
És érzem, hogy szinte éget az egész bőröm.
Olyan éhség kínoz, amilyet eddig még soha
életemben nem tapasztaltam.
És megfogadtam, hogy többé nem titkolózom előtted,
- ezért mondtam el. - Jól tetted, mondd csak el mindig.
De közben nem akarom, hogy ilyennek láss.
Nem akarom, hogy tudd, hogy ilyen oldalam is van.
Stefan, el fog múlni, jó?
Segítek, hogy rendbe jöjj. Elmúlik, hallod?
Ne, ne, ne!
Sajnálom.
Ez most ne.
Félek, hogy bántanálak.
Én nem.
Stefan. Stefan, én nem félek.
Nem félek, hallod?
Annyira szeretlek.
Én is nagyon.
Bajban leszünk, Stefan.
A helyzet katasztrofális.
Ez a John bátyó...
De szarul nézel ki.
Ez most igen durva, igaz? Erős a késztetés.
Ennyi év után nem csoda.
Aludj jól, öcskös.
VÁMPÍRNAPLÓK kös.