Din episoadele anterioare:
De mai bine de un secol, am trăit în secret. Până acum.
Ştiu ce risc, dar trebuie s-o cunosc.
Seamănă perfect cu Katherine.
- Unde? - L-au prins.
Cine spune că nu suntem aici pentru răzbunare?
Pentru asta suntem aici.
Poţi să mergi?
Muşcă-mi încheietura. Ai nevoie de sânge.
Stefan. Stefan, e mort.
- Erai o altă persoană. - Totul va fi în regulă.
Au găsit-o pe Vicki Donovan. Furtuna a scos cadavrul la suprafaţă.
- E moartă? - Matt.
Poţi să dai mai tare? Încă nu e enervant.
Scuze.
Când te întorci la şcoală?
- În curând. - Haide, bea.
Haide.
- Detoxifierea asta nu e naturală. - Poţi să iei aia de lângă mine, te rog?
Cât timp ţi-a luat să renunţi data trecută când te-ai răsfăţat?
- Nu e bine. - Durează ceva.
Nu trebuie să ucizi ca să supravieţuieşti.
Pentru asta sunt băncile de sânge. Nu am mai vânat un om de...
de prea mult timp. - Sunt impresionat.
Este complet oportunist.
Nu e uşor să încerci să îndepărtezi oamenii de vampiri...
...având în vedere că există o criptă plină de ei.
Ce facem în legătură cu asta?
Nu vom face prea multe dacă nu-ţi recuperezi puterea.
Nu e nimic greşit cu o dietă sănătoasă
de sânge uman de la banca de sânge.
- Nu ucizi. - Am motivele mele.
Care sunt alea?
Nu am vorbit niciodată de asta.
- Mi-ar plăcea să ştiu povestea. - Te bucuri de asta, nu-i aşa?
Să mă vezi chinuindu-mă?
- Foarte mult. - Nu vreau să te dezamăgesc,
...dar am totul sub control.
Serios?
Atunci ar trebui să continui
să ne faci pe noi, ceilalţi vampiri, să arătăm prost.
Să ai o zi minunată, Stef.
Hei. Cât pe ce să uit.
JURNALELE VAMPIRILOR
Jeremy, mă duc la şcoală.
- Ies pe uşă acum. - Ai uitat asta.
Mulţumesc.
- Elena. - Unchiule John. Bună.
- Jenna. - John. Ai ajuns.
Am spus că vin până în prânz.
Ce spui şi ce faci sunt două lucruri complet diferite.
- Unchiule John, ce faci? - Bună.
Aveam treabă în oraş. Am zis că ar fi bine să vă vizitez.
- Cât ai de gând să stai? - Nu ştiu încă.
Mă duc la şcoală. Ne vedem mai târziu.
Care e treaba cu Jeremy?
Tocmai a pierdut o prietenă, aşa că încearcă să fii sensibil.
- Sunt mereu sensibil. - Sigur.
Serios, cât ai de gând să stai?
Nu poţi să te prefaci că eşti fericită să mă vezi?
Dumnezeule, John, este atât de bine să te văd.
Ce mai faci? Nu, nu pot.
Chiar credeai că voi semna actele legale
şi le voi trimite înapoi?
- Aşa credeam. - Nu te voi lăsa să vinzi.
Nu e hotărârea mea sau a ta. Aparţine lui Jeremy şi Elenei.
Dar sunt minori. Eu am ultimul cuvânt, fiind administratorul moşiei.
- A spus că excursia lui e deschisă - Unchiul John. Nu îmi place de el.
Îl place cineva?
Sunt aici pentru sprijin moral dacă ai nevoie.
Mersi. Cred că voi trece singură prin asta.
Ai trecut prin multe.
Apropo, mulţumesc...
pentru ce ai făcut la înmormântarea lui Vicki şi la pomană.
- Nu m-aş fi descurcat fără tine. - Cu plăcere.
Caroline continuă să gătească pentru voi?
S-a dus în sfârşit la tatăl ei ceea ce este un lucru bun pentru că...
mama mai avea puţin şi o strângea de gât dacă ne mai făcea lasagna.
Nu.
- Care e problema ta? - Nu vreau nimic.
Bine.
Au spus că a murit din cauza unei supradoze.
Nu înţeleg. Era bine.
Se pare că nu era.
Cum a ajuns în pădure? Nu înţeleg.
Oricine era cu ea când a luat drogurile a dus-o acolo.
O laşi acolo, nu o îngropi.
Poate a văzut ceva...
La naiba, omule, nu ştiu.
Pe aici.
Cei de la biroul legistului au clasificat decesul lui
Vicki Donovan ca fiind o supradoză de droguri.
Familia a fost anunţată.
Adevărul va rămâne în camera asta şi putem lăsa asta în urmă.
Mulţumesc, doamna şerif.
Şi acum o problemă mai serioasă. John Gilbert a cerut să spună câteva cuvinte.
- Bine ai revenit. Mă bucur să te văd. - Mulţumesc, domnule primar.
Bună. Este minunat să vă văd.
Aş fi vrut doar să fie în circumstanţe mai bune.
Este de datoria mea să vă spun nişte veşti supărătoare.
- Este un Gilbert? - Unchiul Elenei. John.
Îi spun "nemernicul".
O bancă de sânge de la un spital din Amherst...
...a anunţat câteva furturi în ultimele două săptămâni.
Şapte vânători, patru turişti şi doi angajaţi ai statului...
...au fost daţi dispăruţi.
Pe o rază de 120 de kilometri de Mystic Falls.
Bine, bine, nu trebuie să ne alarmăm în acest moment.
Nu vrea să anuleze petrecerea de ziua fondatorului.
Credeţi că toate problemele voastre s-au terminat...
...dar am venit să vă spun că nimic nu s-a rezolvat.
Am făcut o copie după o lucrare pe care Jeremy a scris-o pentru mine.
Cred că ar trebui s-o vezi.
Adevăr sau ficţiune: Adevărul despre vampirii din Mystic Falls
Jeremy a scris asta?
A fost foarte clar că nu crede că este adevărat.
Sper că ai dreptate pentru că am făcut atât de multe...
...ca să-l apăr de toate.
Cum te descurci cu toate astea?
Ce vrei să spui?
Cu toate minciunile şi secretele.
Trebuie să-i minţi pe toţi cei care sunt importanţi pentru tine.
Nu este bine pentru ei să ştie adevărul.
Aşa că da, îi ţin departe de adevăr, dar doar pentru că îi iubesc.
Cred că Stefan este un tip bun...
...dar la urma urmelor este tot un vampir.
Ştiu că ţi-e greu să înţelegi, dar Stefan este diferit.
Nu ar face vreodată ceva care să mă rănească.
Nu mă interesează petrecerea pentru ziua fondatorului.
- Ba sigur că da. Asta e tradiţia. - Nu am vrea să încălcăm tradiţia.
Cei din familia Gilbert fac parte din acest oraş de 150 de ani.
Una dintre familiile fondatoare.
Şi cu această distincţie vin anumite obligaţii...
...inclusiv participarea la petrecere.
Într-o zi, când vei aprecia importanţa...
...îţi voi spune totul despre moştenirea ta.
Moştenirea familiei Gilbert. Am uitat cât de sacră este.
Nu sunt o Gilbert aşa că nu am fost vreodată suficient de cool ca s-o aud.
- De ce te urăşte? - Obişnuiam să facem sex.
Sunt chiar aici.
De ce ar scrie o lucrare despre vampiri?
Crezi că începe să-şi amintească?
Damon i-a luat toate amintirile.
Nu trebuie să-ţi faci griji.
Ştii ceva, de ce nu-l întrebi?
- Nu pot. - De ce?
Dacă nu ştie nimic, atunci este doar...
o întrebare nevinovată.
Nici nu mai ştiu cum să vorbesc cu el.
Obişnuiam să fim mult mai deschişi unul cu altul.
Dar acum cu toate secretele care se adună...
Nici măcar nu i-am spus că sunt adoptată.
Poate că e timpul să începi să vorbeşti cu el din nou.
Nu zic că ar trebui să-i spui totul,
dar încearcă să afli ce ştie...
...şi fii pregătită pentru asta.
- Şi tu? Cum te simţi? - Sunt mult, mult mai bine.
Încă sunt...
puţin nervos, puţin la limită...
...dar voi fi în regulă.
Am fost foarte îngrijorată. Şi mi-a fost dor de tine.
A trebuit să stau ascuns puţin
şi să-mi las trupul să se readapteze.
Au trecut doar câteva zile.
Se simte ca o viaţă întreagă.
Şi mie mi-a fost dor de tine.
Stefan, ce s-a întâmplat?
Stefan.
- Ce bine, eşti aici. - Tu ceri, eu vin. Aşa fac.
Nu, Elena, nu voi merge cu tine în dormitorul tău.
- Exact cum îmi aminteam. - Nu te mai prosti.
Ştii că unchiul tău a stat de vorbă cu cei din consiliul fondatorului?
- Ce? - Da.
Vom adăuga asta la lista mare cu lucrurile care se prăbuşesc.
- Ce s-a întâmplat chiar acolo? - Nimic.
Damon, îmi fac griji în legătură cu Stefan.
Spune că totul este în regulă, dar se chinuie.
- Cât va mai trece până îşi revine? - Câteva zile, mai mult sau mai puţin.
- Au trecut câteva zile. - Mai mult. Nu ştiu.
Care e problema?
Nu e el însuşi, Damon.
Poate că problema lui este că a petrecut prea mult nefiind el însuşi.
Te rog să nu mă faci să regret că te-am întrebat.
Asta e situaţia, Elena.
Stefan pe care îl cunoşti era cel care se poartă cum trebuie.
Reţinutul Stefan.
Stefan care luptă împotriva naturii sale până la
un nivel enervant şi obsesiv.
Dacă tu crezi că nu mai există şi o altă parte, atunci tu...
...nu ai fost atentă.
- Nu e ca tine, deloc chiar. - Nu vrea să fie ca mine.
Asta nu înseamnă că nu este, adânc în sinea lui.
- Bună. - Ce faci?
Ai timp să vorbim?
- Da, sigur. - Nu aici.
Haide. Hai să ieşim din casă.
Nu pot să cred că mama şi tata nu ţi-au spus
că ai fost adoptată.
Mi-ar fi spus eventual.
De ce erai îngrijorată în legătură cu ce aş fi crezut despre asta?
Pentru că...nu ştiu, e ciudat.
Să-ţi petreci viaţa gândindu-te că eşti înrudită prin sânge de cineva.
- Te deranjează că nu suntem rude? - Nu.
Jer, eşti fratele meu. Asta e tot ce contează.
Domnul Saltzman a spus că te descurci foarte bine la istorie acum.
Da, da. M-a ajutat el.
Mi-a dat nişte credite extra.
I-a plăcut lucrarea despre vampiri.
I s-a părut o abordare deşteaptă.
Ce te-a atras la subiect?
Nu ştiu. Plictiseala. Poate că sunt la fel de nebun
ca linia lungă de nebuni Gilbert.
- Cei din familia Gilbert nu sunt nebuni. - Ţi-e uşor să spui asta.
Mystic Falls Sala Fondatorilor
ZIUA FONDATORILOR ANIVERSAREA DE 150 DE ANI
Doamne. Nu ar trebui să fim aici.
Nu fi deprimant. Este o petrecere pentru familiile fondatoare.
Adică noi. Ar fi fost nepoliticos să nu venim.
Îmi plăceai mai mult când urai pe toată lumea.
Încă o fac. Doar că ador că mă iubesc.
- Cum te simţi? - Sunt bine.
Fără dorinţe, fără pofte?
Whisky-ul pe care l-ai băut toată ziua îţi face treaba?
Suntem cine suntem, Stefan. Nu se schimbă nimic dacă ne prefacem.
Nimic nu te-ar face mai fericit decât să mă vezi renunţând, nu?
Nu contează. E inevitabil.
- O să mă duc s-o caut pe Elena. - Nu mă face de ruşine, tinere.
Poftim, domnişoară.
Mă bucur că puteţi să fiţi alături de noi în seara asta.
- Eşti drăguţ că ne-ai contactat. - Acest oraş e o mare familie.
Când pierdem un membru, ne adunăm cu toţii.
- Matt. - Domnule primar.
Kelly.
Presupun că un copil mort merită o salutare specială de la primar?
Doamne, mamă.
Am nevoie de ceva de băut.
Bună. Ia uite.
Tatăl tău o să te bată dacă te prinde.
Da, lasă-l să încerce.
Bine, la naiba.
- Bună. - Bună. Ce faci?
Eşti beat?
Ştiu că e puţin ciudat, dar chiar mă ajută.
Alcoolul elimină tensiunea.
Eşti liceanul ăla beat de la o petrecere care aduce băutură pe furiş.
- Da, ăla sunt. - Cât de îngrijorată ar trebui să fiu?
Nu. Nu trebuie să te îngrijorezi. Este doar până dispar poftele.
Cred că ar trebui să ne bucurăm de asta cât timp durează.
Ai vrea să dansăm?
Urăşti să dansezi. De obicei trebuie să te implor.
Nu, trebuie să mă implori când sunt treaz, nu e necesar să mă implori când beau.
- Mă bucur să te revăd. - Dar nimeni nu dansează.
Pentru că au nevoie de muzică mai bună pe care să danseze.
Revin imediat.
Da, asta nu va funcţiona.
Am încercat să-l mituiesc pe tip cu 20 de dolari şi o întâlnire.
Carol Lockwood are control complet asupra alegerilor muzicale.
Ai fi surprinsă ce poate obţine Stefan...
...când îşi pune mintea.
Mulţumesc lui Dumnezeu.
Am intrat într-un alt univers unde Stefan este distractiv?
Va fi în regulă?
- Da. - Eventual.
Într-un fel sau altul.
Profesorul de istorie se apropie.
- Cum arăt? - Eşti frumoasă.
- Te căutam. - Aici sunt.
- Nu te-am văzut de ceva timp. - Da...
...lucrurile au fost puţin nebuneşti. Dar sunt aici acum.
- Vrei să luăm ceva de băut? - Sigur.
Bine. Minunat.
- Când s-a întâmplat asta? - DJ-ul s-a răzgândit.
- Vrei să dansezi? - Nu ştiu.
- Da, da. - Matt. Matt.
Haide.
Ador o femeie în uniformă, dar sunt de partea acestei înfăţişări.
Arăţi superb.
Mulţumesc, Damon. Noroc.
Aveam nevoie de aia.
Ştii, am avut dubii în legătură cu tine la început.
Dar, ca pe toţi cei din consiliu, m-ai câştigat de partea ta.
Mersi, Liz.
E foarte drăguţ cât de primitori au fost membrii consiliului.
Îmi place viaţa mea aici în Mystic Falls.
Începe să se simtă din nou ca acasă.
Nu o să-ţi placă ce trebuie să-ţi spun.
Se pare că afirmaţiile lui Johnathan Gilbert sunt adevărate.
Băncile de sânge, oamenii dispăruţi, totul e adevărat.
- S-ar putea să avem o problemă. - Scuză-mă.
Eram curios dacă sunt mai multe informaţii despre Vicki Donovan.
A fost o supradoză, Jeremy.
Da, dar trupul i-a fost îngropat. Sigur cineva a făcut-o.
Suntem conştienţi de asta. Investigaţia e în desfăşurare.
Dar nu-ţi pot spune nimic în acest moment.
Îmi pare rău.
Nu, este în regulă.
Te rog, dansează cu iubitul tău, vampir alcoolic.
- Ai grijă. - Scuze. Vina mea. Sunt neîndemânatică.
- Atunci pleacă de pe ringul de dans. - Poftim?
- Nu aşa se vorbeşte cu o doamnă. - Mi-e indiferent.
Cred că trebuie să-ţi ceri scuze.
Scuze.
Acum spune-o ca şi cum eşti serios.
Îmi pare tare, tare rău.
- Stefan, nu-i nimic. - Acum pleacă.
Eşti bine?
- Burbon. - Mulţumesc.
Ai observat ce face fratele tău?
Nu. Am fost preocupat cu al tău.
Jeremy a pus întrebări despre moartea lui Vicki.
Ştie că moartea ei a fost clasată ca supradoză.
Serios? Dar, doamnă şerif, cineva a îngropat-o. Cine ar face asta?
Ştiu. Eu. Adică, l-aş putea constrânge,
dar poartă verbină.
- Nu vreau să-l constrângi. - Dacă tot pune întrebări...
Vorbesc serios. Nu-i voi mai face asta.
- O să mă ocup. - Bine.
Să nu spui că nu te-am avertizat.
Am văzut aia.
O să ţinem asta între noi doi.
Unde este toaleta?
- Pe aici. Îţi arăt eu. - Ăla e suc?
Votcă, slavă Domnului.
- Damon, nu? - John.
- Nu ne-am cunoscut la întâlnire. - Încântat de cunoştinţă.
- Te bucuri de eveniment? - Da.
Am uitat cât de distractive pot fi evenimentele astea.
Da, da. Când ai fost aici ultima dată?
Nu a trecut atât de mult timp. De la înmormântarea fratelui meu.
- De cât timp eşti în oraş? - Nu de prea mult timp.
Ce crezi? Ştii că problema asta cu vampirii e reală?
- Este o potenţială baie de sânge. - Nu aş exagera.
Mi se pare că este ca în 1864 din nou.
Vampirii îşi fac de cap.
Va trebui să-i vânăm,
să-i aruncăm în biserică, să le dăm foc.
- Aia e povestea, nu? - O parte din poveste, da.
- Mai e ceva? - Da, mai sunt multe.
Se pare că exista o criptă sub biserică...
...unde vampirii au fost ascunşi, aşteptând pe cineva să-i elibereze.
Dar deja ştiai asta, nu-i aşa?
Având în vedere că tu ai făcut-o.
Şi de ce îmi spui asta?
Să scăpăm de prezentări.
Ştii că ţi-aş putea rupe gâtul înainte ca cineva să observe.
- Da. - Da, bine.
- Probabil consumi verbină aşa că... - De ce nu muşti?
Nu merită să-mi irosesc timpul.
Jer.
Am auzit despre conversaţia ta cu doamna şerif Forbes.
Nimeni nu încearcă să afle ce s-a întâmplat.
- Sunt dispuşi să creadă o supradoză. - Biroul legistului a confirmat-o.
- Asta crezi? - Ce crezi că s-a întâmplat?
Cred că cineva a ucis-o şi i-a îngropat trupul.
Nu cred că ignoră situaţia pentru că e uşor.
Fac ceea ce pot.
Adevărul este singurul lucru care o să ajute oamenii.
Jer, renunţă, bine? Orice ar fi fost, e moartă acum.
Orice ar fi fost?
Deci nu crezi că a fost o supradoză?
Ba da, cred.
Este ceva ce nu-mi spui?
- De ce nu te uiţi la mine? - Asta nu a însemnat nimic.
Dacă ar fi fost altceva, mi-ai spune, nu?
Desigur că aş face-o.
Doamne, nici nu pot să merg.
- Ştiu, nici eu. - Matt o să mă ucidă.
Nici nu o să observe.
Cred că îşi permite să se distreze măcar o dată.
Ar trebui să am un comportament exemplar
din cauza lui Vicki...
...dar nu vreau să mă gândesc la asta.
Nu pot pentru că dacă o fac...
Am fost un nemernic cu ea.
M-am purtat foarte urât.
Ce urăsc este că nu pot îndrepta lucrurile.
Este ca şi cum nici nu merit să-mi fie dor de ea.
Eşti drăguţ să vorbeşti cu mine.
Nu am pe nimeni cu care să vorbesc.
Nici eu nu am cu cine să vorbesc.
Cine ştia că pierd toată distracţia?
Asta e rar, crede-mă.
Este rău că mă simt bine?
Nu, e minunat că te simţi bine.
- Mersi că m-ai făcut să dansez. - Pentru nimic.
Aer. Aer. Am nevoie de aer. Vii cu mine?
- Sigur. - Nu ai văzut-o pe mama, nu?
Nu, nu de ceva vreme.
Bine.
Dumnezeule!
- Ce faci? - Matt...
- Mamă. - Calmează-te, omule.
- Matt! - Nu!
Opreşte-te.
Tyler. Opreşte-te. Îl răneşti.
Cineva să ne ajute.
Încetează. Tyler.
Hei, opreşte-te, încetează.
Ce naiba a fost aia?
Ridică-te. Eşti bine?
Ce a fost aia?
Preiau eu de aici.
Este în regulă. E bine.
Eşti rănit? Bine. Du-te să te speli.
Este în regulă. Du-te să te speli. Îţi mulţumesc pentru ajutor.
Totul este în regulă.
Totul e bine. Înapoi la petrecere. Haide, simţiţi-vă bine.
- Eşti bine? - Unde e?
Nu ştiu. Haide, ridică-ţi capul.
Vrei să auzi veştile rele sau veştile foarte rele?
De fapt, nu vreau să aud nicio veste, Damon.
Permite-mi să reformulez. Vrei să afli
cum membrii consiliului sunt înapoi în modul vampir...
...sau cum l-am omorât pe unchiul John Gilbert?
- Ce? - Minunată petrecere, nu?
Damon.
Este totul în regulă?
Nu.
Am stricat totul. Mereu fac asta. Ce e în neregulă cu mine?
Ce faci?
Îmi pare rău.
Bine...
Cred că glumeşti.
Vă mulţumesc tuturor. Mulţumesc foarte mult. Mulţumesc.
Mulţumesc că aţi venit în seara asta.
În câteva momente, vom începe numărătoarea inversă...
...pentru celebrarea zilei fondatorului.
Şi e o zi foarte specială anul acesta.
150 de ani de la apariţia oraşului nostru.
Şi aş vrea să salut întoarcerea unuia dintre fiii preferaţi ai oraşului...
...care ne va face onoarea să sune din clopotul nostru oficial.
John Gilbert, vrei te rog să vii aici lângă mine?
150 de ani de comunitate, prosperitate, familie.
Avem grijă unul de celălalt. Suntem acolo unul pentru celălalt.
Ne apărăm unul pe altul.
E bine să fii acasă.
- Uită-te la mâna lui dreaptă. - A cui?
A fiului favorit al oraşului. Uită-te la inelul lui
- Seamănă cu al meu. - Şi asta ar fi o mare coincidenţă...
...dacă nu s-ar fi întors din morţi acum cinci minute.
- De unde naiba ai inelul acela? - De la Isobel, soţia mea.
Care a născut-o pe Elena...
...sub supravegherea medicală a stimatului doctor Gilbert...
...fratele lui John.
Crezi că John a cunoscut-o pe Isobel?
Cred că John ştie multe lucruri.
- Ai grijă. - Noapte bună.
Când a fost ultima oară când ai fost...?
Scuze, omule. Chiar îmi pare tare rău.
Nu vrei să faci asta, omule.
Îmi pare rău şi pentru aia.
Doamne, tot ce fac e să-mi cer scuze. De ce o tot fac?
Te dai la o parte, te rog?
Nicio fată pe care să o impresionezi?
Înţeleg cum stă treaba.
Ce eşti, omule?
Trupuri golite de sânge.
ca să ia durerea lui Jeremy...
că Vicki a fost un monstru?
Stefan?
Hei, eşti bine?
Ce s-a întâmplat?
Mâna mea.
Mi-am pierdut echilibrul şi am căzut.
Sunt neîndemânatic.
- Hai să mergem. - Tată, îmi pare rău.
Nici nu ştiu cum s-a întâmplat.
Am băut şi mi-am pierdut controlul.
Nu pot explica.
Asta e ultima dată când faci de râs familia asta.
- Ce faci? Matt, nu. - Nu pot să mai fac asta, mamă.
Pleacă. Ai făcut-o înainte, de mai multe ori decât pot număra.
Nu te părăsesc.
- Matty. - Mamă!
Nu înţelegi? Îmi este mai bine fără tine.
Nu.
Seara asta a fost...
Doamne, îmi pare atât de rău.
Ştiu că ţi-am greşit. Şi am greşit faţă de Vicki.
Dar nu voi mai face asta.
Promit că o să mă adun.
Vreau să pleci din casă...
şi din viaţa mea până mâine dimineaţă.
Pleci undeva?
Nu-mi place să fiu ultimul care să plece de la o petrecere.
E prea disperat. Eşti aici ca să mă ucizi sau o să-l laşi pe domnul Saltzman?
- Bine, e clar că ştii cine sunt. - Ştiu.
Saltzman, profesorul de istorie de la liceu cu un secret.
Se pare că ştii cam multe pentru cineva care abia a ajuns în oraş.
Mai multe decât îţi poţi imagina, Damon.
Cunoştinţele mele despre oraş merg dincolo de orice tu...
...sau tu şi consiliul ştiţi.
Dacă plănuiai o mişcare isteaţă de vampir de mare viteză, ia inelul, ucide
...să ştii că dacă mor...
...tot ce ştiu ajunge la consiliu...
...inclusiv o poveste fascinantă despre primii fraţi Salvatore...
...şi întoarcerea lor din prezent în Mystic Falls.
De unde ai luat inelul acela?
Am moştenit unul. Fratele meu, Gray, pe celălalt.
Acesta a fost al lui. Şi nu i l-aş fi dat pe al meu lui Isobel...
...dacă ştiam că i-l va da unui tip.
- Ai cunoscut-o. - Cine a trimis-o în calea ta
când şi-a dorit să devină vampir?
- Tu ai trimis-o? - Vinovat.
De ce? Credeai că altcineva a trimis-o? Poate Katherine Pierce?
- De unde ştii de Katherine? - De unde ştiu orice?
- Ce vrei? - Atât de multe întrebări.
E o plăcere să te cunosc, Ric. Am auzit atâtea despre tine.
Nu sunt atât de încântată că avem încă o lună
de evenimente pentru ziua fondatorului.
Mie îmi spui.
- Eşti în regulă? - Da.
- Eşti sigur? - Sunt bine, Elena.
- Doamne, m-ai speriat. - Îmi pare rău.
Îmi pare rău că am fugit mai devreme.
Ce s-a întâmplat? E totul bine?
Nu.
Vorbeşte cu mine.
Stefan, spune-mi.
Am încercat atât de tare să-mi ţin firea în seara asta.
Şi a mers. A funcţionat, dar...
Dar apoi mama lui Matt s-a rănit şi sângera.
Şi sângele ei era pe mâinile mele.
- Şi apoi ce s-a întâmplat? - Şi apoi eu...
am vrut să mă hrănesc cu tipul ăla din parcare.
A fost nevoie de tot ce e în mine ca să n-o fac.
- Dar nu ai făcut-o? - Nu, dar am vrut.
Dumnezeule!
Elena, eu... îmi pocneşte capul.
Mă simt ca şi cum pielea mi-a luat... foc.
Am o foame în mine pe care nu am...
nu am simţit-o niciodată în toată viaţa mea.
Mă tot gândesc cum am promis
că nu-ţi voi ascunde nimic niciodată.
- Îţi spun. - Este în regulă.
Trebuie să-mi spui totul.
Nu vreau ca tu să mă vezi aşa.
Şi nu vreau să ştii că această parte din mine există.
Vei trece peste asta.
O să te ajut. Vei fi în regulă.
Nu, nu, nu.
Îmi pare rău.
Nu pot. Eu...
Îmi e teamă de ce ţi-aş putea face.
Eu nu sunt.
Stefan. Stefan, nu mi-e teamă.
Nu îmi e, bine?
Te iubesc atât de mult.
Şi eu te iubesc.
Avem o problemă.
Şi când spun problemă, mă refer la o criză globală.
Se pare că unchiul John are...
Nu arăţi prea bine.
E diferit de data asta, nu? Nevoia e prea puternică.
Desigur că este după toţi aceşti ani.
Noapte bună, frate.