Dette har skjedd:
Jeg har levd gjemt i et århundre, inntil nå.
Trass i risikoen må jeg lære å kjenne henne.
Som grunnlegger og familiemedlem-
-er jeg skyldig i å gi urovekkende nyheter.
-Er han en Gilbert? -Elenas onkel.
Ordfører Lockwood? Jeg heter Pearl.
-Hei. -Dette er datteren min Anna.
Vampyrer finnes kanskje, men de er ikke som vi har trodd.
Har du problemer med å se blod, Anna?
Rettsmedisineren har fastslått Vicki Donovans død som en overdose.
-Du tror ikke at det var en overdose. -Slipp det.
Er det noe du ikke forteller meg?
Ta håndleddet, du trenger blod.
Jeg har en hunger inni meg, som jeg aldri...
Som jeg aldri har følt før i hele mitt liv.
Jeg vil ikke du skal se meg sånn.
Du skal ikke få vite at den siden av meg eksisterer.
Fin bil.
Det var unødvendig å la den stå i garasjen.
Jeg visste ikke at du skulle komme i dag.
Jeg våknet i morges og følte meg kjempebra,-
-og tenkte at det var på tide å vende tilbake.
Betyr det at du er ok nå?
-Med alle begjær? -Ja, det verste er over.
Nå vil jeg bare tilbringe så mye tid som mulig med deg.
Det er helt greit for meg.
Mange takk.
Fordi du hjalp meg gjennom den vanskelige perioden.
Vær så god.
-Vi kommer for sent. -Greit. Vet du hva?
Gå foran, jeg skal bare ta tingene mine.
-Jeg kommer straks. -Ok.
Mystic Falls Stiftelsehus
Det var tumult på sykehusets blodbank.
En del av lageret ble kompromittert.
Kompromittert. Ble stjålet, mener du?
Vi overså det nesten. Inventarlistene endret seg.
Når nattansvarlig ble avhørt husket han ikke at han endret dem.
Vampyren brukte tankekontroll...
-...for å skjule tyveriet. -Jeg skjønte det.
John meddelte nye avvik på andre sykehus sine blodbanker...
-...i kommunen. -Hvilken flaks at vi har John.
Vi øker sikkerheten og gir vaktene jernurt-
-for at dette ikke skal skje igjen.
Får jeg foreslå en ting? Damon og jeg kan vel slå våre kloke hoder sammen?
Vi kan spore den som gjør dette.
Ærlig talt så trenger jeg hjelp. Er det noe du kan tenke deg å gjøre?
-Naturligvis, hvis det hjelper. -Vi blir nok et bra team.
Tror du ikke det, Damon?
Jeg gjør alt for at byen skal være sikker.
Selv om det betyr at jeg må omgås deg.
Ok.
Denne uke legger vi unna vårt vanlige pensum-
-for en time i lokalhistorie. Grunnleggernes dag nærmer seg.
Samfunnsledere mener at det er viktigere enn andre verdenskrig.
Hva vet jeg?
-Beklager at jeg er sen. -Alle synes å være her i dag.
Velkommen hjem, Bonnie.
Grunnleggernes dag.
Hva innebærer det å ha en slik dag?
Henvender dere oppmerksomheten til dette fine dioramaet-
-som jeg i natt med nøyaktighet har...
Jeg burde være takknemlig. Du har lært deg å bruke bjella.
Jeg er her for min mors skyld.
For eller til tross for hennes skyld?
Jeg beklager det de andre vampyrene gjorde mot Stefan.
De førte bort og torturerte ham. Det var ikke meningen.
Du lekte mor, far, barn med en grav med sinte vampyrer.
-Hva trodde du ville skje? -Moren min er knust.
De prøvde å styrte henne.
-Hvorfor er ikke hun her? -Hun ber aldri om unnskyldning.
Hvilket sammentreff. Jeg tilgir ikke noe, så stikk.
Skal du fortsette å leke med dine små vampyrvenner-
-må du slutte tømme blodbanken-
-for de er på sporet.
Jeg har ikke vært i blodbanken på en uke.
-Da er det de andre. -De er borte.
-Hvor er de? -De passet ikke i denne byen.
Etter det som skjedde, kastet mamma dem ut, og de forsvant.
Det er bare oss og Harper nå.
Bonnie.
-Hei. -Hei.
Jeg prøvde å få tak i deg etter timen, men du hadde allerede gått.
Hvordan har du det? Og familien din?
Vi klarer oss. Det har vært slitsomt.
Alle her har savnet deg.
Jeg hadde så mye å gjøre etter farmors begravelse.
Etter at du sa at forhekselsen mislyktes,-
-ville jeg ikke komme tilbake.
Håper at du forstår hvorfor jeg ringte.
Jeg ville at du skulle vite før du kom.
Jeg forstår hvorfor. Men jeg burde ikke kjenne til det.
-Det har vært slitsomt. -Bonnie.
Bonnie, takk og pris at du er hjemme.
Vi snakket sammen hver dag, men jeg savnet deg.
-Hvordan har du det? -Bedre.
Jeg er glad for å være hjemme. Jeg prøver å sysselsette meg.
Jeg kan hjelpe deg med det. Vi må snakke klær, snarest mulig.
Du må hjelpe meg å velge riktig kjole til Grunnleggernes galla.
Grunnleggernes galla? Har jeg oversett noe?
Grunnleggernes galla. Frøken Mystic Falls.
De meddelte det i dag. Både du og jeg er med.
Gud, vi skrev oss opp for så lenge siden. Jeg hadde glemt det.
Hopper du av da?
-Det kan jeg ikke. -Ikke det?
Hennes mor ville at hun skulle være med.
-Hvordan var det på skolen? -Bra.
Jaså? Som vanlig?
Ikke noe nytt? Ikke noe å fortelle?
Hvorfor småprater du?
Du har virket glad i det siste. Ikke så dyster.
Du er litt mer energisk.
Tror du det skyldes at jeg drakk menneskeblod igjen?
Jeg vil ikke skryte, men jeg tar fullt ansvar-
-for ditt nye, forbedrede jeg.
Ja. Beklager å ødelegge stemningen, men jeg er ren.
Det er ikke mulig.
Det er ikke bare mulig, det er også sant.
Stefan, la oss snakke alvor en stund.
I et og et halvt århundre har du vært en reklame for Prozac.
Og nå skal jeg tro på at ditt nye jeg,-
-ikke har noe med menneskeblod å gjøre.
Jeg er rein.
Du lyver.
Tro hva du vil.
Beklager kort varsel.
Jeg visste ikke at konkurransen var på gang, og at jeg var med.
Jeg blir gjerne med deg.
Mora mi interesserts seg for Grunnleggernes dag.
Hun var Frøken Mystic en gang.
Jeg ville gjøre det for henne.
Det blir bra, vi kommer til å ha det gøy.
Ok, vi sees i morgen.
Jeg er glad i deg. Jeg er glad i deg også.
Ser man det.
Han er både løgnhals og tyv.
Når hadde du tenkt å dele med deg?
Værsågod. Forsyn deg.
Nei, jeg snakker om det faktum at du smugdrikker blod.
Så jeg drikker blod igjen.
Det var du som fikk meg til det. Hva er problemet ditt?
-Det er under kontroll. -Under kontroll?
Du plyndret et sykehus.
-Hva vil du fram til? -Ja visst. Drikk, du.
Men husk at vi prøver å holde lav profil.
Du kan vel be sheriff Forbes om å tappe ut litt blod?
Har mine handlinger påvirket deg negativt?
Lurer på hvordan det føles.
Ja. Hva syns Elena om ditt nye jeg?
Ingenting er forandret. Jeg er samme person ennå.
-Tydeligvis. -Elena behøver ikke vite noe.
Du har holdt deg borte fra menneskeblod i årevis, Stefan.
-Har du problemer med... -Det har jeg ikke.
Hvem tror du at du snakker med? Jeg vet hvordan det er.
En Jekyll og Hyde-følelse. Noen ganger mister man kontrollen.
Akkurat nå passer det ikke så bra hvis du skal miste kontrollen.
Det smerter deg å se dette.
Men jeg har det bra. Ok? Jeg har det bra.
Så vær så snill, gjør meg en tjeneste...
...og la meg være.
Årets dronning får æren av å innta scenen-
-ved vår 150-ende Grunnleggernes dag-galla.
Før vi kroner vinneren, skulle vi gjerne vite litt mer om dere.
Jeg er med i skjønnhetskomiteen og er frivillig i suppekjøkkenet.
Jeg innrømmer at jeg ikke har vært like delaktig i år,-
-som jeg har vært tidligere.
Jeg gjennomførte årets miljøkampanje.
Jeg har vært forvirret og latt saker gli unna.
Det er ikke galt å vinne to år på rad.
Jeg ble overrasket over å bli valgt.
Jeg tilhører ikke grunnleggerfamiliene.
Jeg vet at det er en ære. Dere skal vite at jeg tar det på alvor.
Jeg jobbet med gjenvinningen, og ledet den årlige tombolaen.
Samfunnstjenesten var obligatorisk, men jeg var likevel engasjert.
Dette var veldig viktig for moren min.
Hun trodde på lokalsamfunnet, familien, ære og lojalitet.
Det er en arv hun overlot til meg.
-Hei, partner. -Hva vil du?
Du har ikke svart når jeg har ringt.
De fleste tar det som et hint.
Hvor begynner vi å lete etter vampyrer?
Hvorfor later du som, John? Du bryr deg ikke om å fange vampyrer.
-Du er her og snakker med meg. -Jeg bryr meg faktisk.
Hva sier Isobel om det? Med tanke på at hun er en.
Isobel og jeg deler en felles interesse.
Den opprinnelige Jonathan Gilbert hadde en oppfinnelse-
-som en vampyr stjal.
Vampyren ble brent levende i Fells kirke.
Det trodde i alle fall Jonathan.
Og oppfinnelsen var forsvunnet for evig.
Men vampyrene døde vel aldri, eller hva?
De ble holdt fanget.
Og nå er de fri, takket være deg, så oppfinnelsen går an å gjenfinne.
-Hva er det? -Jeg vil ha den tilbake.
Og du skal hjelpe meg hvis du vil bevare din hemmelighet.
Hvorfor dra meg inn i det, John?
Jeg vet ikke hva du snakker om eller hvem som har den.
Kom igjen, Damon. Du levde på den tiden.
Du vet hvem disse menneskene er, og hvordan de ser ut.
Han var venn med en kvinne som viste seg å være en vampyr.
Hun het Pearl. Høres navnet kjent ut?
Jeg er ikke med i leken lenger.
-Forsvinn! Ut. -Hva sa du?
Jeg underholdt bare denne planen for å-
-jeg trodde at du førte meg til Katherine.
Men du har ingen anelse om hvor Katherine er, for visste du det,-
-ville du vite at Katherine og Pearl var bestevenner.
Du vet visst ikke alt, John.
Hele rådet skal få vite hva du er.
Gjør det. Jeg dreper hver eneste en, så hugger jeg hånda av deg-
-trekker ringen av deg og dreper deg også.
Forstår du det?
Hedre din partner.
Fokuser. Høyre hånd rundt.
Flørt med øynene.
Venstre hånd rundt.
-Dette er latterlig. -Begge hendene.
Du sier bare dette fordi du ikke kan.
Dessverre levde bare én av oss når dansen ble oppfunnet.
Nei, nei. Dere skal ikke røre hverandre i denne delen.
Det handler om den enkle intimiteten når man nesten gjør det.
-Fint, Amber. -Takk, mrs Lockwood.
Hvis du spør meg, så er den nær-berøringen overvurdert.
-Du er visst i godt humør. -Er det dårlig?
Foretrekker du at jeg grubler og pines?
-Jeg klager ikke. -Ingen berøring.
Kusinene Fell har ikke en sjanse.
Amber Bradley er bare med-
-slik at konkurransen ikke virker kun for grunnleggerfamilier.
Hvilket den er. Da gjenstår Elena.
Og hun får sympatistemmer fordi foreldrene hennes døde.
-Hvordan kan jeg konkurrere mot det? -Så snilt.
-Og fintfølende. -Å, unnskyld.
Det må virke veldig uviktig med tanke på alt.
Det er greit. Jeg skjønner. Du vil vinne.
Bestemoren min var frøken Mystic og begge mine tanter.
Det var bare mamma som ikke fikk den genet, og jeg vil dette.
Jeg fortjener det faktisk.
Bonnie! Hei.
Hei, hvordan har du det?
Jeg ba Bonnie steppe inn for Matt. Han var nødt til å jobbe i dag.
Har du tid et lite øyeblikk?
Vi får bare 30 minutter å øve.
Det tar bare et minutt.
Vær så snill.
-Du må si hva som er galt. -Det er ingen vits å snakke om.
Hva, ikke verdt det?
Du har knapt sagt ti ord til meg, og du ser ikke engang på Stefan.
Er det Stefan det handler om?
Hør.
Jeg kan ikke bare late som at alt er bra.
Alt bestemoren min gjorde var å beskytte oss fra vampyrene i graven.
Og nå er de ute, hvilket betyr at hun døde uten grunn.
Jeg er virkelig lei for det.
-Kan jeg forbedre noe? -Det er akkurat det.
Du kan ikke gjøre noe.
Jeg klandrer ham, Elena. Ham og Damon.
Du skal ikke settes i en situasjon der du må velge side.
Jeg har bare litt vanskeligheter med det.
Ok?
-Pass. -Blokker ham!
Bra forsvarsspill.
Ja.
Er du ok? Du blør.
Ja, det er bare litt blod.
Alt i orden.
Stefan.
-Har du det bra? -Ja, unnskyld.
Jeg bare...
Jeg hadde det vondt, men nå har det jeg bra.
-Hei, jeg hørte at du kjører. -Ja, det gjør jeg.
Jeg tar den der.
-Takk. -Ja.
Hvordan...? Hvordan går det med Stefan?
-Hva mener du? -Han virker anspent.
Han gjennomled mye.
Han var i dårlig form, men nå er han på vei tilbake.
Alaric? Hei, kompis.
Hva gjør du her? -Jeg er sjåfør.
Jeg trodde at jeg skulle kjøre.
Det trengs ikke. Vi drar med Rick.
-Er vi ferdige? -Jeremy kan kjøre med deg.
Stiller du for frøken Mystic Falls?
Iblant må man ha på seg ubekvemme sko for å passe inn.
Jeg husker dette fra 1864.
Jeg skulle delta, før alt skjedde.
Nostalgi er så slitsomt.
Hvis du bare skal håne meg, kan du vel gå videre.
John Gilbert tror at moren din stjal en gjenstand-
-fra Jonathan senior senior, i år 1864.
Er du hans løpegutt?
Jeg vet ikke hva det er, men jeg vil ikke at han skal ha den.
Jeg kan spørre henne.
Men du har tydelig vist at du ikke stoler på oss.
Så hvorfor skal jeg bry meg?
Fordi du vil bli i Mystic Falls. John Gilbert gjør det umulig.
Ta rede på hvor den er. Han drar, du kan kjøpe en velkomstmatte.
Takk for at du hjelper meg.
Takk meg ikke før du vet at håret ikke brenner opp.
Jeg husker da jeg og mamma søkte om dette.
-Hun var så spent. -Du også, hvis jeg husker riktig.
Ja. Hun fikk det til å låte så morsomt.
Mye har endret siden den gang.
Dessverre kan jeg si at det er for sent å få kalde føtter.
Det har jeg ikke. Jeg bare...
Jeg skulle nyte dette mer hvis hun var her.
Én ting er sikker. Håret ditt ville ha en større sjanse om hun var det.
Jeg skal ta på meg kjolen.
Vær forsiktig med den der. Ikke skad noen.
Du ser elendig ut.
Må jeg virkelig delta ved sånne arrangement i en måned?
Du kan kjempe imot, men det hører til hvis man er en Gilbert.
Ja. Du nevnte at du vet mye om familien.
Vet du noe om vår forfar Jonathan Gilbert?
En produktiv forfatter. Gal oppfinner. Hvorfor lurer du?
-Jeg leste dagboken hans. -Er det sant?
Ja. Jeg fant den blant pappas ting.
Det var merkelig. De fleste er innelåst.
-Er det flere? -Gilbert skrev dagbok hele livet.
Til det bitre og gale, den whiskyfulle slutten.
-Han hadde mange demoner. -Har du lest dem?
-Jeg har bladd i dem. -Hva tenkte du om det han skrev?
Det var en gal manns svada, selvfølgelig.
Hun er veldig pen.
Ja, hun er en venn av meg. Unnskyld meg.
-Har du det bra, Amber? -Jeg hater å stå i sentrum.
Jeg får panikkanfall.
Vil du skifte i fred?
Jeg skal faktisk ta litt luft.
Hei.
-Du får ikke være her. -Vi må snakke sammen.
Må det skje akkurat nå?
Normalt ville jeg se annerledes på det jeg skal si deg-
-men fordi det kan bli til bry for meg så sladrer jeg.
Hva er det du snakker om?
Stefan drikker fortsatt menneskeblod.
-Hva da? -Ja.
For en måned siden hadde jeg jublet, men rådet er på vakt igjen,-
-så det passer ikke at Stefan mister kontrollen.
Han har vært anspent, men han sa at det var normalt.
Han har et kjøleskap fullt av stjålet blod i huset.
Herregud.
Han vet ikke hva som er normalt. Hele hans eksistens er unormal.
For vampyrer er det normalt å drikke blod.
Han har kjempet mot det, mens han skulle lært seg å kontrollere det.
Nå kontrollerer det ham istedenfor.
Jeg forstår ikke. Vi snakker om Stefan.
Stefan på menneskeblod, Elena. Han gjør og sier hva som helst-
-for han kommer ikke til å ville slutte.
Tro meg.
Anna.
Hva er det?
-Slutt. Ikke vær sånn. -Hvorfor ikke?
Du utnyttet meg til å forvandle deg-
-for å kunne være sammen med en annen.
Det stemmer ikke.
Ikke det? Hvordan ville du påstå at det var da?
Det er ikke verre enn å bli min venn,-
-for å kunne gi moren din mitt blod.
Hvordan vet du det?
-Det er ikke viktig. -Alvorlig talt, Jeremy.
-Hva vet du? -Alt.
Jeg vet alt.
Dette er min feil. Det var jeg som ga ham blodet til å begynne med.
Hva skjer her?
Jeg forteller bare Elena om dine fritidsaktiviteter.
-Hva er det du snakker om? -Jeg kjenner til blodet, Stefan.
Jeg skal... Jeg er der nede, og drikker.
-Jeg skulle til å si det. -Når?
Det går bra.
Jeg har det bra. Blodet forandrer ingenting.
Det forandrer deg.
Hvorfor? Fordi jeg holdt det hemmelig for deg?
Kom igjen, Elena.
Med tanke på hvordan du reagerer nå, kan du virkelig klandre meg for det?
Hører du hva du selv sier?
Du har stjålet blod og du lyver.
Og du sier at alt er bra. Alt er ikke bra, Stefan.
Så du og Damon har altså tenkt ut alt.
Det handler ikke om Damon, men om hva som skjer med deg.
Jeg vet det, og jeg sier at jeg har det bra.
Det går bra.
Vær så snill. Jeg trodde at du...
At du trodde på meg.
Elena, kom. Alle bør stille seg opp nå.
-Jeg... Gi meg et minutt. -Du har ikke engang kledd om.
Kavalerene venter der nede, Stefan.
Herregud... Unnskyld!
Ms Tina Fell...
...eskortert av Bartholomew Whitmore.
Har noen sett Amber?
Ser du Stefan der nede?
Nei. Bare min kjedelige reserve-eskorte.
-Hva skjedde med Matt? -Han fikk ikke fri fra jobben.
-Og Stefan? -Jeg vet ikke.
Han bare forsvant. Jeg vet ikke.
Hva driver jeg med? Jeg ville aldri ha fullført dette.
-Hva mener du? -Jeg må finne Stefan.
Dette er ikke meg. Jeg er ikke den samme nå.
Nei, ikke snakk om. Du hadde sjansen til å hoppe av.
Og tro meg, det ville jeg.
For jeg kan umulig vinne over deg.
Elena, du gjør dette fordi det var viktig for moren din.
Ms Caroline Forbes og hennes eskorte, Jeffrey Lockwood Hamilton.
Elena! Det er din tur nå.
-Du går glipp av Elenas presentasjon. -Bryr meg ikke.
Vet hun ikke at du leste dagboka hennes?
Hun holder ting fra meg, så jeg holder ting fra henne.
Hva skal du gjøre nå?
Nå som du vet alt som hun har skjult for deg?
Jeg vet ikke.
En del av meg er veldig sint.
Hun skjulte det som skjedde, Vicki-
-og slettet min hukommelse-
-men en annen del av meg er glad for det.
Jeg...
Jeg vil ikke huske Vicki sånn.
-Som et monster? -Nei, som noen som ville skade meg.
Da jeg traff deg...
...var du bare en del av planen min for å få tilbake moren min.
Men så endret det seg.
All tiden vi tilbrakte sammen.
Jeg ville aldri gjøre noe for å skade deg.
Ikke nå. Det vet du vel?
Ja, det vet jeg.
-Hvor skal vi? -Jeg vet ikke.
Jeg er med i seremonien.
Ikke nå lenger.
Du står på parkeringsplassen med meg.
Jeg står på parkeringsplassen med deg.
Tilgi meg. Tilgi meg.
Jeg er ikke så hyggelig nå. Jeg er litt anspent.
Jeg har drukket menneskeblod, og det påvirker hodet mitt.
Nå vet hun det.
Hun skulle ikke få vite det. Jeg ville ikke det. Nå er alt ødelagt.
Du ser trist ut.
Jeg er ikke lei meg.
Jeg er sulten, for søren.
Ms Elena? Gilbert-
-eskortert av mr Stefan Salvatore.
-Hvor er Stefan? -Jeg vet ikke.
-Hva gjør hun med Damon? -Jeg har ingen anelse.
-Hva skal vi gjøre? -Akkurat nå...
...må vi komme oss igjennom dette.
Jeg skader ikke folk. Jeg gjør ikke sånt. Jeg er den snille broren.
Vil du skade meg?
Jeg ville drepe deg.
Jeg vil rive opp din hud.
Og drikke ditt blod.
Under din hud.
Det pulserer og flyter.
Der er din halspulsåre.
Punkterer man den riktig, kan man styre blodstrømmen.
Det krever øvelse-
-men det trenger ikke å bli klissete. Du trenger ikke å sløse blod.
Hva hindrer deg?
Hvis jeg gjør dette,-
-og gir etter, så finnes det ingen vei.
Ikke gjør det, da.
Jeg vil bare smake litt. Det er alt, bare smake litt.
Én gang.
-Hvor er Amber? -Jeg vet ikke.
Før jeg kroner vinneren, vil jeg personlig takke-
-alle jentene for deres anstrengelser å forbedre vårt samfunn.
Sånn uten videre er det nå min ære-
-å få kunngjøre vår frøken Mystic Falls, ms Caroline Forbes.
Gratulerer!
Jeg vant!
Det er blod på glasset.
Hent Damon, Salvatore.
Jeg klarer det ikke.
-Hva er det? -Jeg klarer det ikke.
Det er greit.
Det gjør ikke så vondt. Ikke bit så hardt neste gang.
Å, Gud. Jeg kan ikke slutte.
Jeg kan ikke slutte.
Hvorfor er du ikke redd for meg?
Du sa til meg at jeg ikke skulle være det.
-Hva heter du? -Amber.
Hør på meg, Amber. Du må bli redd for meg.
Og du skal løpe så fort du kan. Skjønner du?
Løp. Løp. Nå!
-Fant du ham? -Det fantes spor av kamp på badet.
Blod.
-Og Amber er forsvunnet. -Herregud.
Han ville ikke skade henne.
La oss bare finne ham, ok? Hent kåpen din. Kom.
-Jeg skulle løpe av gårde! -Jeg ombestemte meg.
Stefan!
Stefan.
Kom igjen, få kontroll over det.
Det er greit, kom igjen nå.
Pust.
Stefan, slutt!
Det er greit.
Stefan.
Hun husker ikke hva som skjedde.
Det var flaks at jentene kom hit. Hun har mistet mye blod.
Så du ingen ting?
Nei, vi fant henne og så ringte vi til Damon.
-Kommer hun til å klare seg? -Det virker sånn.
Gå tilbake til festen. Damon og jeg overtar nå.
-Ja. -Ok.
-Så de ikke bitemerket? -Nei, jeg kom hit før de kom for nær.
Det var for mye blod. De så det ikke tydelig nok.
-Bonnie, kan vi snakke om dette? -Det er ikke noe å snakke om.
Vær så snill, Bonnie.
Jeg sa at jeg ikke skulle tvinge deg til å velge.
Men jeg må ta mitt eget valg.
Vær så snill å la meg være i fred.
-Jer, er du klar? -Et øyeblikk.
--Hvem er jenta som er med Jeremy? Hans venn Anna.
-Hvem er hun? -Hvorfor snoker du i det?
Jeg er bare nysgjerrig. Det virker som han liker henne.
Jeg tror at hun er ny i byen.
Hun og hennes mor Pearl.
Familien du så uhøflig prøver å hindre fra å kjøpe Graysons bygning.
Heter hennes mor Pearl?
Ja, og?
Jeg tror at jeg allerede vet alt om henne.
Fint, der er du jo. Jenna ville at jeg skulle hente bilen.
Hva har skjedd?
-Dette begynner å bli merkelig. -Vi er her for å snakke.
Jeg er ikke i humør. I dag har vært en elendig dag.
Annabelle sier at du leter etter noe jeg tok fra Jonathan Gilbert.
Jeg lytter.
-Hva er det? -Jonathan var lidenskapelig...
...når det gjaldt oppfinnelsene. Han sa-
-at han hadde skapt en detektor-
-for å spore byens vampyrer.
-Det var lommeuret. -Det viste seg å være det, ja.
Men det var ikke det jeg stjal.
Jeg oppdaget tabben da jeg så på klokka i Jonathans hånd.
Natta da de tok oss...
...pekte viseren mot meg.
-Hva er da dette? -Jeg har ingen anelse.
Men nå er den din.
-Hva er haken? -Det er ingen ulempe.
Datteren min vil bli her.
Jeg vil bli her.
Du nekter å stole på oss. Du har gode grunner til det.
Betrakt dette som en unnskyldning.
Du burde ikke være her.
Jeg vet det.
-Nå vet du det. -Det der var ikke deg.
Det var det utvilsomt.
Et monster og rovdyr. Det er den jeg er, Elena.
Blodet gjør deg sånn.
Blodet tar fram det som finnes inni meg.
Tror du noe annet er du en idiot.
Jeg vet at dette ikke er deg.
Jeg ville tømme henne for alt blodet.
-Nei. -Det er den jeg er, Elena.
Du kan ikke skremme meg vekk.
Hvorfor tar du sjansen på å komme hit?
Fordi jeg gjorde dette.
Feilen er min. Jeg fikk deg til å drikke blodet.
Alt du gjorde var å avsløre den jeg virkelig er.
-Dette er ikke deg. -Slutt å si det!
Ikke kom nærmere.
-Jeg lar ikke dette skje. -Slutt.
Jeg gir deg ikke opp. Jeg tror på deg.
Slutt! Slutt!
Jeg er så lei for det.
Det er greit.
-Jeg vet ikke hva som skjer med meg. -Det er greit, Stefan.
Det er greit.
Du kommer til å bli ok.
Er det sikkert at du vil gjøre dette?
Jeg er sikker.
Det er ikke sikkert at det funker.
Det må det gjøre.
Kommer du?
Jeg blir her. øre.