Az előző részekből:
Több mint egy évszázada titokban éltem. Mostanáig.
Veszélyes hazatérnem, de meg kell ismernem.
Jonathan Gilberttől ellopott valamit egy vámpír.
- A neve Pearl. - Damonnak adtam az eszközt,
kérje csak el tőle.
Anya! Anyám!
A feleségem, Isobel, paranormális jelenségeket kutatott a környéken.
- Mit műveltél vele? - Átváltoztattam.
- Miért hasonlítok Katherine-re? - Örökbe fogadtak.
Jött egy 16 éves lány, épp akkor készült szülni.
- Mit tudsz még róla? - Csak hogy a neve Isobel.
Ne keresd! Nem akar rólad tudni.
Szóval él? Ez azt jelenti, hogy...
Szervusz, Ric!
Isobel.
Jó újra látni.
Jól is nézel ki.
Hallom, történelemtanár vagy a gimnáziumban.
- Hogy megy? - Hol voltál, Isobel?
Nem tudok megnyugtató indokot mondani.
Nincs magyarázatom, ami kielégítene.
Így akartam.
- Ennyire egyszerű? - Igen.
Meg kellett volna gyászolnod, és továbblépni.
A feleségem voltál.
Szerettelek.
Hogy ne kerestelek volna?
Nem vesztem el, Ric.
Ha jól tudom, ismered a lányomat, Elenát.
Aki keres engem.
Szeretném, ha összehoznál vele egy találkát.
Azt akarod, hogy üzenetet közvetítsek neked?
Igen.
Rohadj meg!
Te önző ribanc!
Mit vársz tőlem?
- Már mondtam. - Semmit nem csinálok neked.
Vagy beszélsz Elenával,
vagy egyenként nyírok ki mindenkit ebben a városban.
És a te diákjaiddal kezdem.
Világos?
VÁMPÍRNAPLÓK
Segítenem kell díszíteni a királynő hintóját a felvonulásra.
Különben Caroline megnyúz. Csak előbb bejelentkeztem.
- Kedves tőled. Én remekül vagyok. - Inkább Stefan érdekelne.
Ja, ő? Ő pocsékul van.
Mi a baj?
Megint unalmas, erkölcsös, leszállt a cuccról.
Sikeresen kigyógyítottad mindenből, ami érdekessé tette.
- Ne feledd, ki segített. - Utálom is magam.
John bátyó nem említett valamit a kis kiruccanásomról a töritanárral?
Nem, én ugyanúgy kerülöm. Miért, mire készül?
- Igazán rákérdezhetnél. - Mennem kell. Elkések.
Érezd jól magad a szépségkirálynővel. Ahogy én, annak idején.
Elena volt.
Itt vannak a tervek a töritanszék Alapító napi bemutatójához.
A Willow Creek-i ütközetet fogjuk életre kelteni,
a megtervezéséhez Tyler kapta meg a bizalmat.
- Kitől? - Tőlem. Láttam a vázlataidat.
- Nem hoz lázba ez a... - Válassz embereket, légy kreatív,
és ne szúrd el.
Szuper.
Ugye van kedved beszállni?
Nem igazán. Nincs.
- Helló, Mr. Saltzman! - Gyertek. Beszélnünk kell.
Na, jó. Lássuk.
A kiindulópont a tavalyi királynői hintó lesz.
Íme, amit akkor csináltak.
És egyben, ami idén biztos nem lesz.
- Aha. - Akkor? Mi a terv?
- Klasszikus déli elegancia. - Elfújta a szél?
- Honnan tudtad? - Árad belőled Scarlett szellemisége.
Így van.
Elena hol van? Elvileg ő is segít.
Nem tudom.
Most mi bajod?
- Mi lenne? - Ne nézz hülyének.
Összekaptatok. Min?
- Nem lényeges. - De lényeges.
Figyu, ez a parádé
elvileg arról szól, hogy együtt kitalálunk valami klassz dolgot,
erre mindenki balhézik.
Matt és Tyler rühelli egymást.
Te és Elena puffogtok. Ez tök gáz.
És segíteni sem tudok, ha nem tudom, mi a gond.
Nem mondhatom el, Caroline, ne haragudj.
Damon! Kösz, hogy eljöttél.
Bocs a késésért. A kutya megette a...
Nem érdekes.
- Mi a szemöldökráncolás tárgya? - Találkoztam Isobellel.
Isobel itt van?
A városban?
ELADÓ INGATLAN
- Késtél. - Nem tudtam, hogy időre kell jönnöm.
Mi ez a műsor?
Cherie jazz vokalista, akit egy brooklyni bárban szedtem össze.
A cowboyt meg egy meleg rodeón Amarillóban.
- Meleg? - Most éppen nem az.
Hozzám nagyon kedves. Hé, Cherie?
Franciául tanítom őket.
Árad belőled az előítélet.
Mivel élő embereket kezelsz bábként.
Ha együtt akarunk dolgozni, ideje volna feledned az utálatot.
Azért dolgozunk együtt, mert közös a célunk.
Ettől még nem fogadom el az életstílusodat.
Életstílus?
Ha jól sejtem, még nincs nálad a szerkezet.
Meglesz, mondtam.
Megfenyegetted Damon Salvatore-t, az sem vált be.
Majd megölted azt a Pearlt, találmány meg sehol.
Nagyon nem úgy tűnik, mintha működne a terved, John.
A jelenléted nem segít.
Leszerepeltél. Innen átveszem.
Rákérdeztél John bácsira?
- Együtt dolgoznak? - Nem.
- Nem együtt? - Nem kérdeztem rá.
- És a találmányra? - Arra sem.
- Tud a kriptavámpírokról? - Fogalmam sincs.
Meg tudtál azért szólalni?
Bocs, de lefoglalt a halott vámpír feleségem felbukkanása!
- Mit akarhat? - Velem találkozni, Damon.
Alaricnak kéne megszervezni. Hogy miért, nem tudni.
Ne találkozz vele, ha nem akarsz.
- Ez nem rajtam múlik. - Közölte, hogy akkor vérontás lesz.
Gondolom, az nektek nem frankó.
Amúgy is mennék.
Meg akarom ismerni. Ha nem tenném, megbánnám.
Kösz.
Hallasz, ugye?
Jó, hogy jöttél.
Ideges vagyok.
Tényleg örülök neked.
- Szeretlek. - Én is téged.
Szervusz, Elena.
Mintha csak őt látnám.
Döbbenetes.
- Ismered Katherine-t? - Megkeresett az átváltozásom után.
Rokoni kíváncsiság. Lenyűgöznéd, az biztos.
Azzal tudsz nappal is mutatkozni?
Katherine segített megszerezni.
- Ki az apám? - Teljesen mindegy.
- Egy kamasz semmirekellő. - Jó lenne tudni a nevét.
Jó, igaz? Sokat kérdezősködsz.
A férfinak, aki szólt, hogy ne keresselek, miért kellett meghalnia?
Drámai hatás. Bár, sajnos nem volt túl hatásos.
- Ennyit jelent neked egy élet? - Még ennyit sem.
Mi már csak ilyenek vagyunk.
Nem igaz. Ismerek vámpírokat, akik nem ilyenek.
A barátodra gondolsz a biliárdasztalnál?
Stefan Salvatore.
Miért Stefan? Miért nem Damonra startoltál?
Vagy már mindkettő megvolt,
Katherine mintájára?
- Bent kéne lennünk. - Nem.
Isobel világosan megmondta, hogy más nem lehet ott.
- Nem fogom megölni egy étteremben. - Semmiképp sem ölöd meg.
Hazavágta az életed, és te még véded?
A feleségem.
Volt. A feleségem volt.
Kerestem benne a nőt, akit elvettem, de hiába. Amivé vált,
- az hideg és kimért. - Aha.
- Feladta az emberséget. - Pont ezt nem értem.
Stefanban van emberség. Rendes srác.
Még talán beléd is szorult, bár te gyilkos vagy.
De benne
nyoma sincs.
Ki lehet kapcsolni. Mintha gombnyomásra.
Stefan más. Ő emberi érzelmeket akar átélni.
Sírni akar az Így jártam anyátokkal összes részén,
ezért kikapcsolja a valódi érzéseit.
Az a gond, hogy vámpírként az ösztönöd az, hogy ne érezz semmit.
Isobel a könnyebbik utat választotta.
Se bűntudat, se szégyen.
Se megbánás. Ha te kikapcsolhatnád ezeket, te is megtennéd.
- Te sem tetted. - Dehogynem, Ric.
Ezért vagyok ilyen jó fej.
Miért akartál találkozni? Gondolom, nem csak dumálgatni.
Mert kíváncsi vagyok rád.
De a valódi oka az, ami a bácsikádnak is vágya:
Jonathan Gilbert szerkezete.
A nagybátyámat honnan ismered?
Fiatalabb koromban gyakran megfordultam errefelé.
John évekig belém volt zúgva.
Tőle hallottam először a vámpírokról.
És miért akartál te is az lenni?
Ennek az okait estig sorolhatnám, Elena.
Biztos te is gondoltál már az összesre.
Megvolt az első hazugság.
Megkerülhetetlen: te megöregszel, de Stefan sosem fog.
Az örökké nem tart sokáig, mikor halandó vagy.
Sajnálom, de nincs nálam, amit szeretnél.
Ülj vissza! A barátodnak meg mondd, hogy menjen el!
- A találmányt akarom. - Nálam nincs.
Azt tudom. Damon őrzi.
- Ezért tőle fogod elkérni. - Soha nem adná oda.
Akkor sok vér szárad a kezeiden.
Élmény volt megismerni téged.
Szia, Anna! Hol vagy? Mit csinálsz?
Hívj már fel, ha van időd.
Mi van Annával?
Kedvelem. Van benne tűz.
- Nem tudom, nem hív vissza. - Csajos bajok?
Nem, nincs baj, csak várom, hogy felhívjon, ennyi.
Az, akivel az alapítói megnyitón is voltál?
Kezdtek összemelegedni, ugye?
Mikor láttad utoljára?
- Miért? - Csak érdekel.
Csak beszélgettem volna, ha már más itt nem hajlandó velem.
- Főleg, ha nőügyekről van szó. - Ne már, ennék!
Szóval, komolyan, mennyire ismered ezt a lányt?
Már igen jól.
Velem bármiről beszélhetsz.
Azért vagyok, hogy segítsek, ha kell.
Hogy egyengessem az életed.
Miért?
Mert édesapád erre kért.
Megvagyok, köszi.
Chérie, megint nyertél.
Remélem, a jobbik alsóm van rajtam.
Micsoda nosztalgiaeste ez a mai.
Ne, ne, ne!
Örülök, hogy látlak, Isobel.
Csak játszadoztunk a pajzán kis alattvalóiddal.
Hogy találtál meg?
Az árverezésre váró ingatlanok közül eljöttem a legdrágábba.
Tudhattam volna. Hiszen erre is te tanítottál.
- Minek jöttél ide? - Nem kis kalamajkát okoztál.
Berobbansz a városba és mindenkit meglátogatsz, csak a teremtődet nem.
- Megbántottál. - Ne haragudj.
Nálad van a szerkezet?
- Mi közöd van John Gilberthez? - Régebben randiztunk.
- Egy picit belém habarodott. - Biztos nem volt egyedül.
És a találmánnyal mi a terved?
Nekem személyesen?
A világon semmi, csak teszem, amivel megbíztak.
Te meg én, egy oldalon állunk.
- Tényleg? És mégis melyiken? - Katherine-én.
Azt akarja, hogy John Gilbertnél legyen a szerkezet.
Jól tudod, milyen bosszús, ha nem kapja meg, amit akar.
- Miért te végzed a piszkos munkát? - Vesszen a rossz hír hozója?
Nem állhatod Katherine útját.
- Azt tesz, amit akar. - Ahogy én is.
- Tényleg, Damon? - Aha.
Biztos?
És most mi lesz?
Ja, igen.
Jól emlékszem.
Most, hogy figyelsz, jól jegyezd meg:
Az én városomban te nem fenyegeted az ismerőseimet.
És rámászol Elenára? Öreg hiba! Hagyd békén, vagy darabokra téplek.
Mert igenis vesszen a rossz hír hozója.
És tudod miért?
Mert az a viszontválasz!
Ha Katherine valamit akar tőlem, akkor tolja ide a mocskos képét!
- Szia. - Helló.
Nem tudtam aludni tegnap.
Látszott, hogy valami bajod volt, én meg ott hagytalak.
Nem ilyen vagyok.
Nem ilyenek vagyunk.
A barátnőm vagy, Elena.
Bármikor számíthatsz rám.
És ne haragudj, hogy tegnap nem úgy viselkedtem.
Találkoztam az anyámmal.
És?
Jól vagy?
Cső, haver.
Igen?
Hallom, már két hete egyedül vagy.
Minden frankó?
Mi az, máris ennyire hiányzik neked az anyám?
Szólok neki, hogy csörögjön rád, ha esetleg megint beugrana.
Öreg!
Nem úgy kérdeztem, oké? Csak próbálok...
- Nem tudom, mit mondjak. - Király,
ne is mondj semmit. Farok voltál, téma lezárva.
Én is tudom.
Jó, hagyjuk.
Szia! Kösz, hogy eljöttél.
- Ezt akartam megmutatni. - Emily varázskönyve?
A nagyi halála óta nálam van.
Nézd csak!
- Ez az a vámpír-iránytű. - Igen.
A könyv szerint Jonathan Gilbert sosem alkotott működő találmányt.
Csak Emily titokban mindegyikre ráolvasott.
Az iránytűre,
a gyűrűkre.
És erre a kütyüre is, amiről beszéltél.
Igen, ez az.
Vagyis egy része. Damonnál csak egy darabja van.
Emily hűséget esküdött Katherine-nek.
De azt nem tudta elviselni, hogy ártatlan embereket öl meg.
Csak így tudott segíteni.
Elhitette Jonathan Gilberttel, hogy ezeket tényleg ő találta fel.
Azt nem írja, hogy mire jó?
- Biztos, hogy Isobelnek ez kell? - Igen, biztos. Miért?
Ez egy fegyver.
Vámpírok ellen.
Elena.
Szia.
Nem láttad Stefant? Beszélnem kéne vele.
Ma még nem, de figyelj, ráérsz most?
- Igen. Miért? Mi a baj? - Anna miatt.
Napok óta hívom, meg üzenek neki,
- de semmire sem válaszol. - Anna?
Úgy tudtam, már nem vagytok együtt.
Nagyon is vagyunk.
Valami durva történhetett vele.
És ha tudsz róla, el kell mondanod!
Nem beszéltem vele, Jer.
A szemembe hazudsz?
- Miért hazudnék? - Mert szoktál. Folyamatosan hazudsz.
Mindenről.
Tudom, hogy Anna mi. És azt is, hogy te is tudod.
Szóval áruld el, van legalább sejtésed, hol lehet?
Nincs.
De... Jeremy! Várj!
Jeremy.
Isobel.
- Mit keresel te itt? - Az anyád vagyok, Elena.
Része akarok lenni az életednek.
- Én meg nem akarom ezt. - Megértem.
Így is van elég ember, akit szerethetsz.
De én azért szorgalmas voltam, és mondom, mit tanultam.
Ott a boszi-barátnőd, Bonnie. Tőle inkább távol tartom magam.
A szomorkodó kistesód, Jeremy.
Ő pedig Caroline. A dumagép.
Mindent tőle tudok.
Fogalma sincs, ki vagyok, mégis be nem állt a szája.
Aztán ott van Matt.
A volt pasi. A dumagép jövőbeni volt pasija.
Vannak itt összefonódások.
- Mattnak nincs köze ehhez. - Csak hozzád. Nem igaz?
Figyelj, nem maradhatsz itt. El kell menned.
Nem. Nekem is vannak itt barátaim.
Ott. Látod azt a férfit, aki Matt mögött bámészkodik?
Franknek hívják, és nagyon vonzó.
És igen ügyes.
Észrevette például, milyen rozsdás az a tengely, ami veszélyes dolog.
Mert ha egy picivel nagyobb súly nehezedik rá, akkor...
Ne!
- Szedjétek le! Gyorsan! - Segítsetek!
- Gyerünk, emeljétek! - Ez az, emeld!
Gyerünk már!
- Caroline, hívj mentőt! - Jó.
Miért csinálod ezt?
Csak megmutattam, milyen könnyű bántani embereket.
Azért, hogy megkapd Jonathan Gilbert találmányát?
- Szerezd meg, és a mókának vége. - Damon nem fogja odaadni.
Én meg úgy gondolom, hogy te annál sokkal fontosabb vagy Damonnak.
Megöl, mielőtt használhatnád.
Az előtt, vagy az után, hogy én meg az öcsédet ölöm meg?
Jeremy?
Jeremy!
A mentő húsz perc múlva tud ideérni.
- Beviszlek kocsival. - Majd Caroline bevisz.
- Nem kocsival jöttem. - Akkor várok.
Dehogy vársz. Na jó, most megyünk a kórházba.
- Tyler vezet! Nincs vita. - Jó.
- Menj! - Hozom a kocsit.
- Máris csomagolsz? Ez jó jel. - Már nem maradok sokáig.
- Megvan a hiányzó darab? Hol van? - Még nem nálam.
Akkor minek hívtál ide?
Mert van nálam más.
Nem! Maradsz!
- Mi a jó istent csinálsz? - Megszerzem, ami kell.
Csakhogy ő az unokaöcsém,
úgyhogy most azonnal engedd el!
Vigyázz, mert az a kis gyűrűd leeshet.
Ne csináld!
Hallod, Isobel, te nem ilyen vagy!
Ugye? Nézz rám! Nem bántanál egy gyereket!
- Ha megölöm, elhiszed? - Ennyire nem lehetsz más.
Jó, tudom, hogy megváltoztál.
De a régi Isobel is ott van még benned.
Nem igaz?
Kérlek, engedd el.
Jó.
John!
Elég!
Kis ravasz.
Lássuk, enélkül hogy megy.
Hol a szerkezet?
Damonnál. Nem lesz könnyű meggyőzni.
Próbáljuk meg. Majd én beszélek vele.
Nem fogja odaadni, pláne, ha vámpírokra veszélyes.
És ha nem lenne az?
- Szó sem lehet róla. - Hallgass végig!
Nem adom Isobelnek, hogy Johnhoz kerüljön, ő pedig kinyírjon.
- Szeretek élő halott lenni. - De ártalmatlan lesz.
- Bonnie elveszi az erejét. - Pont neki higgyek?
El tudom venni az erejét.
- Isobelnek fel sem fog tűnni. - Nem. Inkább kihozom Jeremyt.
Igen? Na és hogyan?
Isobel vámpír,
azonnal megöli Jeremyt, ha te megjelensz ott.
Tényleg képes vagy rá? Ne sértődj meg,
de te nem Emily vagy. Ő jól tudta, mi a dörgés.
- Gyakoroltam. - Ez nem zongoralecke, cicám.
Mi a kedvenc könyved?
- Mert? - Mondd a címét. Bármelyik könyvnek.
Bármelyiknek.
Mondjuk A vadon szava. Jack London.
- Ügyes kis trükk. - Megcsináljuk, Damon.
Méghozzá úgy, ahogy mondtam. Add a szerkezetet!
Tényleg nincs időnk.
Benned nem bízok. Meg akartalak ölni.
- Igaz. Ne is bízz. - De bennem megbízhatsz.
Köszönöm.
Tessék.
Kösz.
Mit akar tőled?
Az üknagyapád feltalált egy fegyvert,
ami nagyon ártalmas vámpírokra.
- Arra lenne szükségünk. - Miért?
Mert egy csapat vámpír valamikor régen
bosszút esküdött a város ellen.
De miért segít egy vámpír, hogy másik vámpírokat ölj?
Megvan a saját oka, hogy holtan akarja látni őket.
Figyelj, Jeremy,
senki nem gondolta, hogy valaha visszatérnek ide a vámpírok.
Pláne nem a modern korban. De itt vannak.
- És el kell pusztítanunk őket. - Mindegyiket? Nem.
- Vannak közöttük rendesek is. - Egyik sem az.
- Nem hiszem azt. - Apád hitte.
Ezért neked is követned kéne ebben a hitben.
Apám honnan tudott róluk?
Szerinted kitől hallottam a család történetét?
Kész.
- Szuper. És most? - Elvisszük Isobelnek.
Hol a szerkezet?
- Hol az öcsém? - Nem egyezkedni jöttél.
Hol a találmány?
- Hol van Jeremy? - Azt hitted, egyedül leszek?
És szerinted én?
Istenem. Telefonálj haza.
- Tessék? - Telefonálj haza, és kérd az öcsédet.
- Halló? - Jeremy? Jól vagy?
Igen, én jól, csak John bácsi sérült meg.
- Beütötte a fejét. - Vicces volt.
- De én jól vagyok. - Megyek nemsokára, rendben?
Jó.
- Nem is akartad bántani. - Nem, megöltem volna.
Ne keress bennem semmiféle jót, Elena.
Nincs bennem.
Damonnal kockáztattál. Honnan tudtad, hogy odaadja nekem?
Onnan, hogy szerelmes beléd.
Köszönöm.
Micsodát?
Hogy ilyen hatalmasat csalódhattam benned.
Így az igazi anyám emléke sértetlen marad.
Ég veled, Elena.
Ha a Salvatore fivérekkel kezdesz, véged.
Katherine okos volt. Időben kiszállt.
De mint tudjuk, te nem vagy Katherine.
Semmi gond.
Szia, Anna vagyok. Hagyj üzenetet.
- Jeremy, szeretném megbeszélni. - Én viszont nem.
Nem tudom, Anna miket mondott, de vannak dolgok, amikről tudnod kell.
Igen? A naplód szerintem elég részletes.
Olvastad a naplómat?
Nehogy elkezdj magányügyekről papolni,
mert olvastam Damon akciójáról az emlékeimmel Vicki halála után.
Jeremy, te ezt nem érted.
Amikor Vicki meghalt, ugyanúgy fogadtad, mint anyuék halálát.
Látni lehetett rajtad. És nekem fájt, hogy ilyen lettél,
nem akartam, hogy újra átéld. Hibáztam, de...
Menj innen!
- Ne, Jeremy, figyelj... - Elena.
Hagyj most.
Kérlek.
Jer, én...
Mit akarsz?
Így most már értem.
Hogy töritanár lettél.
- Jó lehet. - Miért szórakozol?
Eljátszod, hogy teszel rám, de mégis kajtatsz utánam.
Mert elmegyek.
És gondoltam, elbúcsúzom.
Annak idején sem tetted, akkor most minek?
- Gyűlölsz. Helyes. - Miért, ettől neked könnyebb?
Mire való ez a színjáték?
Mire számítottál? Éveken át próbáltál rám bukkanni.
- Mit reméltél, milyen leszek? - Olyan, mint akitől ezt kaptam.
Azt állítod, nem érdekeltelek, mégis meg akartál védeni.
Akkoriban más ember voltam.
Ja, igen, persze. És ő már ugye nincs.
A nő, akit szerettem, aki a feleségem volt, csak úgy megszűnt.
Én pedig higgyem is el.
- Mit csinálsz? - Már nincs gyűrűm.
Vasfű sem véd. Szóval ölj meg, vagy szuggerálj,
mert nem hiszem el.
És sosem fogom.
Én akartam ezt. Én vágytam erre.
És amíg élek, bánni fogom.
Egyedül az én hibám,
nem a tiéd.
Bár erre nem fogsz emlékezni,
de én szerettelek,
őszintén.
És fáj, amikor belegondolok, mit adtam fel.
De téged már nem fog gyötörni. És jobb lesz mindenkinek.
Ég veled, Ric.
Anna, hát te mit keresel itt?
Az anyám
már nem él.
Micsoda?
Megölték.
Úristen, Anna...
Annyira sajnálom.
Tudom, nem szabadna itt lennem, de nincs hova mennem.
Semmi baj.
Kérsz egyet?
Mondjad. Bármi is az. Ne kímélj! Ontsd rám!
- Zavar, amit Isobel mondott. - Mit is?
Azt tudtam, hogy Elena fontos neked.
Hogy kedvel téged, és te is őt.
Na, ez érdekes csevejnek.
Nem szeretném, ha ebből baja lenne. Már abból, hogy barátkoztok.
Egyetértünk, ha már a barátom.
Sőt, ha belegondolok, az egyetlen barátom.
Hol itt a gond?
Nem akarom, hogy úgy hangozzék,
- mintha féltékeny lennék - Nem úgy hangzik. Az vagy.
A történet nem ismétlődhet meg Elenát illetően.
Megértettük egymást?
Persze.
Hogyne.
Megértettük egymást?
Mit lovagolsz ezen? Megbeszéltük, hogy csak barát.
És úgysem fűlik a fogam hozzá, hogy elmondjam neki az igazságot.
Úgyhogy ezt inkább rád hagyom.
- Igazságot? - Johnról.
Tudom, hogy nem szerettek titkolózni egymás előtt.
- Te miről beszélsz? - Egyedül én vagyok képes
két egyértelmű dolgot összerakni? Isobel.
Hahó!
15 évesen összeverődik Johnnal.
Teherbe esik, és épp John bátyjának a rendelőjében köt ki.
Ezek után mi lehet John szerepe?
Tessék, gondolkodj nyugodtan. Várok. Na? Melegszik?
Arra célzol, hogy John lenne Elena apja?
- Mi a bizonyíték? - Nekem nem kell.
Elena és John elmehetnek egy kibeszélőshowba ezt tisztázni.
De te úgyis olyan jól kezeled a kényes infókat, úgyhogy...
Szép álmokat.
Ja, és mikor elmondod Elenának,
és ő esetleg szeretné egy baráttal megbeszélni,
rám számíthat.
- Halló? - A küszöbödön megtalálod,
- amit kerestél. - És a gyűrűm?
Csak ne szúrd el. Tudod, mit kell tenned, John.
Ne aggódj, nem fogom.
Ajánlom is.
Katherine minden kriptavámpírt holtan akar,
én pedig hozzácsapnék még két másikat.
- Kitalálom. - Stefan és Damon.
Ne tegyék tönkre a lányomat.
Ez mindig így volt kitalálva. Vedd úgy, hogy végük.
Ő a kislányunk, John. Meg kell védenünk.
Tudom.
Szóval, nem mondod el, hogy mi bánt?
Nagyon rossz dolgot tettem.
És hazudtam róla.
Kinek?
Elenának.
Csinálnom kellett volna valamit,
de csak megjátszottam.
Ezt most nem értem.
Nem tehettem meg azt, amire megkért. Nem lett volna helyes.
A nagyi is ellenezte volna, ezért én is.
Elena pedig rá fog jönni
és sohasem bocsátja meg nekem.
VÁMPÍRNAPLÓK átja meg nekem.