Tidigare...
Det har varit min hemlighet i över hundra år.
Jag måste lära känna henne.
-Vad är du? -Jag är vampyr.
Han berättade om ditt ex.
-Katherine sårade dig. -Det var längesedan.
Varför ser vi likadana ut?
Du får inte träffa Elena mer.
Om ni inte gör slut, då dödar jag alla hon älskar.
-Hon vill komma emellan oss. -Det är hon redan.
-Katherine. -Detta blir jätteroligt.
Familjen Lockwood är varulvar.
Familjen Lockwood har varulvs-genen.
Du försökte döda en varulv och misslyckades.
Jag känner mig inte som mig själv. Nu har du en fiende.
-Vad utlöser förbannelsen? -Man måste döda någon.
Emerald Coast, Florida För ett år sedan
Nu räcker det, Carlos.
Okej.
Hej då.
-Mason. -Lugn, Jimmy.
-Nu åker vi hem. -Håll käft.
-Jag vet vad du och Marla gjorde. -Vad menar du?
Du har druckit för mycket. Vi...
Vad håller du på med? Jag har inte gjort något med Marla.
-Sluta nu. -Jag ska döda dig.
Jimmy. Jimmy.
Vänta lite. Dog han? Dödade du honom?
Han anföll mig för att han trodde att jag låg med hans tjej.
-Gjorde du det? -Nej.
Det skulle jag aldrig göra. Han var min vän.
Han attackerade mig. Det var självförsvar.
Och det utlöste förbannelsen.
Jag tappar kontrollen när det är fullmåne.
Om jag inte binder fast mig själv dödar jag allt som kommer i min väg.
Var försiktig.
Allt som krävs är en olycka.
Om du dödar någon måste du uppleva det här.
Det vill du inte, Tyler.
Var är månstenen?
Du lovade. Jag svarade på dina frågor.
Jag vet inte, men den borde ligga här.
Pappa hade många gömställen, men jag har hittat de flesta.
Ta den.
Tänker du berätta varför den är så viktig?
Jag vill bara ha den.
Den har sentimentalt värde.
Det tror jag inte på.
-Varför vill du ha den? -Vet du var den är eller inte?
Jag trodde att den skulle ligga här.
Tänk att Tyler Lockwood är en varulv.
Vi är inte säkra ännu. Vi vet bara att Mason Lockwood är det.
Det borde vi kunna ta reda på.
Det finns inget vi. Jag lovade att berätta saker för dig.
Det betyder inte att jag vill blanda in dig.
Jag är inblandad, vare sig jag vill eller inte.
Detta är farligt, Jeremy. Håll dig borta, okej?
Okej. Men ändå.
Förlåt att jag skrämde dig.
Just det.
Hej.
-Är du redo för det här? -Nej.
Jag hatar att bråka med dig, även om det är på låtsas.
Jag vet, men om Katherine tror att vi bråkar-
-då tror hon att hon vinner och backar undan lite.
Det gör inte saken lättare.
Dessutom kommer Caroline att vara där-
-och ge henne information.
Det kommer att ordna sig.
Vi måste låtsas bråka ett litet tag.
Men det är bara för att Katherine inte ska skada någon.
Lova att hon inte får som hon vill.
Vi kan låtsas bråka-
-men det är inte på riktig, okej?
Vad sägs om det här?
När vi bråkar, om jag säger "Jag klarar inte av detta längre"-
-då betyder det att jag älskar dig.
Och när jag säger "Okej, Stefan" då betyder det samma sak.
Bra.
-Är du ledig idag? -Historiekommitténs picknick är idag.
-Du anmälde mig. -Jag vet.
-Jag trodde inte att du skulle gå. -Idag ska jag umgås med min dotter.
Ska du låtsas vara mamma?
Det går säkert bra.
Ge mig en dag. Jag har knappt sett dig på sistone.
-Okej, men jag är på dåligt humör. -Vad roligt.
-Varför var Elena här så sent igår? -Det var hon inte...
Elena var här.
Hon behövde bara prata.
Hon och Stefan har det jobbigt.
Är allt bra?
-Ja. -Du har betett dig konstigt.
Det har jag inte alls. Jag mår bra.
Du tror att jag inte märker sådant, men det gör jag.
Vad har hänt?
Man kan låtsas vara mamma, eller faktiskt vara en.
Håll dig till det du kan, okej?
HISTORIE-KOMMITTÈN
Detta är en del av historiekommitténs-
-kamp för samhället.
Tack vare familjen Fells donation står ni i vår nyaste park.
Tack till alla som är här för att hjälpa till. Tack.
Stefan, eller hur? Den andra av bröderna Salvatore.
Den snälla.
-Han som vill be om ursäkt. -Nej, tack.
-Min bror tänkte sig inte för. -Jasså?
Om du och Damon bråkar-
-kommer någon att skadas och det vill jag inte.
Din familj är här, tänk på dem.
Vad sägs om att vi slutar bråka och försöker komma överens?
Jag sa samma sak till din bror.
-Han sa nej, med en kniv. -Han gjorde ett misstag.
Jag är här för att ingen av er ska göra ett till.
Hälsa din bror att han ska akta sig.
Han behöver bara oroa sig när det är fullmåne.
Annars är du inte lika stark, eller hur?
Annars hade du redan dödat Damon.
Du är en, vi är två.
Det är du som borde akta dig.
-Om han attackerar mig... -Det gör han inte.
-Vad gör du? -Jag förhandlar fred åt dig.
-Men jag vill inte ha fred. -Det får du ändå.
Säg inte att du tror att ett handslag löste vårt problem.
Nej, jag tror att Mason Lockwood-
-kommer att köra en påle i ditt hjärta, sedan i mitt.
Bara för att du försökte döda honom.
Tack, vi har inte tillräckligt med problem.
-När blev Jeremy Gilbert så söt? -Åh, nej.
Håll dig borta, han är skadad.
-Hej, hur har du haft det? -Sedan när?
Jag har inte sett dig sedan din pappas begravning.
-Jag mår bra, Gilbert. -Okej.
Vänta.
Förlåt.
Jag har en dålig dag.
Du var snäll under begravningen.
Tack. Det kändes som en cirkus.
Jag vet vad du menar.
-Vad gör du här? -Tänker på annat.
Tack för ditt sms.
-Var åker vi? -Till mig.
Huset är tomt och baren är full.
-Margaritas? -Visst.
Följer du med?
-Ja, absolut. -Då åker vi.
Tack, Mason.
-Har du tid, sheriffen? -Jag är inte ombytt.
-Kalla mig Liz. -Okej, Liz.
-Jag vill prata med dig om Rådet. -Jag vet inte vad du pratar om.
Jag vet att ni har ett hemligt råd.
Då borde du veta att det är hemligt och att jag inte kan prata om det.
Jag sa nej för att jag ville ha ett liv utanför den här staden.
Inte för att jag inte tror.
Jag vet att vampyrer existerar. Två stycken bor mitt ibland er.
Jasså? Vad heter de?
Damon och Stefan Salvatore.
Inte en chans.
Jag känner Damon. Vet du vad han har gjort för oss?
-Jag vet att det är svårt att tro. -Nej.
Jag har sett honom döda vampyrer.
-Han är en del av rådet. -Tänk efter.
När började attackerna? När Damon och Stefan kom hit?
-De går i solen, Mason. -De har utvecklats. Det är inte 1864.
De har löst problemet, Liz.
Nej. Damon Salvatore är min vän.
Tänk om jag kan bevisa det?
Plötsligt vill hon vara årets mamma-
-när jag försöker undvika henne.
Jag babblar. Du vill inte höra detta.
Förlåt. Vad hände sedan?
Jag var elak mot henne, som vanligt.
Hur går det med Stefan? Något nytt?
Inte sedan bråket.
Han stöter bort mig-
-för att Katherine kan skada mig annars.
Jag vet inte hur jag ska lösa det här.
Du sa att Katherine är farlig, han kanske har rätt.
Jag vet att hon är farlig-
-och att han skyddar mig, men det känns som om vi ger upp.
-Och jag... -Vad?
Jag trodde att vi var starkare än så.
Jag såg dig med Mason förut. Vad handlade det om?
Jag bad honom hjälpa mig att röja upp i skogen.
Jag kan hjälpa till med det.
-Ska jag hjälpa honom? -Nej. Jag tror att han klarar sig.
Mår du bra? Du ser upprörd ut.
Jag bråkade med Caroline.
Kan jag göra något?
Nej, Damon. Tack ändå.
Det är bara jag som är en urusel förälder.
Vilka blickar du får.
-Jag ska prata med honom. -Nej, det är en dålig idé.
-Vad är det med henne? -Strunta i det.
Varför är du så taskig mot din mamma?
Strunta i det.
Bryr du dig fortfarande om Katherine?
Sluta. Förvandla inte detta till något det inte är.
Menar du att vi inte kan prata om detta?
Jag menar att vi inte kan prata om det just nu-
-eftersom att folk lyssnar.
-Okej. När då? -Jag vet inte.
Jag såg henne, Stefan. Det är som om vi är samma person.
Hur kan du hata henne och vara kär i mig?
Sluta nu. Jag är inte Damon.
Måste vi dra in Damon i det här?
Vet du vad?
Jag klarar inte av detta längre, Elena.
Okej, Stefan.
Som du vill.
Förhållanden handlar om kommunikation.
Hallå. Var är min?
Varsågod.
Tack för att vi fick komma. Jag tror att Sarah gillar Jeremy.
Vad roligt för Sarah.
Jag skäms för att jag var så billig när vi badade.
-Jag är inte sådan, jag lovar. -Be inte om ursäkt.
-Vänner? -Visst.
-Får jag titta? -Nej, inte en chans.
-Jag vill se. -Jag också.
-Vad har Van Gogh ritat? -Okej, titta ni.
En läskig varg-demon.
Vad är detta?
Bara några skisser. Ritar du fortfarande, Tyler?
Lite, inte mycket.
Jag jobbar på något nu, faktiskt.
-Jag kan visa dig. -Okej.
-Det är inget speciellt. -Du behöver en drink.
-Jag är en amatör. -Nej, du är duktig.
Den ligger på skrivbordet.
Jag ser den inte...
-Vad handlar dina skisser om? -Jag kan inte andas.
Svara. Varför? Varför ritar du vargar?
För att... För att jag vet.
Vad vet du?
-Vad vet du, Jeremy? -Jag vet vad du är.
-Tack. -Ingen orsak.
Hej, Mason.
-Jobbar du hårt? -Jag bidrar.
-Du pratade med Stefan. -Han är trevlig.
-Ja, mycket trevligare än jag. -Det är överskattat att vara trevlig.
Det tycker jag också.
Ha en bra dag, Damon.
Snälla säg att ni kommer bättre överens nu.
Varför låtsas du bråka med din flickvän?
-Vad menar du? -Kom igen, Stefan.
Du och Elena bråkar inte. Speciellt inte på grund av mig.
-Släpp det, Damon. -Gärna.
-Vill du ha lemonad? -Tack, sötnos.
Vad är det med dig?
Järnört. Järnört.
-Är du okej? -Nej.
-Det kanske är bättre såhär. -Nej, det är inte bättre såhär.
Förlåt. Jag...
Jag vill inte ta ut det på dig. Du försöker bara vara en bra vän.
Nej. Jag är ingen bra vän.
Ska hon gå?
Var är min mamma på väg?
Hämta Jess och möt mig vid ingången. Ta med en...
-Ja, den behövs. -Vad har hänt?
-Ingenting. Jag måste bara... -Jobba?
Vad överraskande att du stannade i mer än fem minuter.
-Det är viktigt. -Som vanligt.
Förlåt.
-Vad har hänt? -Jag vet inte.
Men något är det.
-Han ska dö. -Nej. Sätt dig.
Jag tänker inte bevara freden längre.
-Han ska dö. -Okej.
Okej. Han har hotat oss.
Vi måste döda honom.
Okej. Då gör vi det.
I skogen. Kom igen.
Var ska du?
Jag behöver kunna höra bättre.
-Höra vad? -Något är fel, Elena.
Caroline...
Se inte så förvånad ut. Detta var oundvikligt.
Spring om du vill.
Du får försprång.
-Herregud. -Vad?
-Det är Stefan och Damon. -Vad?
Tack, Mason.
-Hur känner du till detta? -Min farbror John lämnade en dagbok.
Den skrevs av en galen man-
-som skrev om en förbannelse i din familj.
-Vad menar du? -Varulvar.
Det är galet, eller hur?
Men Matt attackerades av en varg under fullmånen-
-precis när din farbror kom tillbaka. Det var konstigt.
Är det sant? Det om min farbror?
Ja.
-Men du är inte...? -En varg?
Förlåt, en varulv? Nej.
Inte ännu.
Det låter helt galet när man säger det högt.
Det tycker jag inte.
Men jag har alltid trott på galna saker.
Enligt min farbror måste man utlösa förbannelsen.
Man måste döda någon, genom mord eller en olycka.
Jag måste orsaka någons död.
Sedan går jag på alla fyra.
Kom han för att berätta det?
Säkert. Jag ertappade honom.
Han är inte här på grund av mig.
Han vill ha den här.
Det är till vänster där nere.
Försiktigt. Kulor och järnört håller inte länge.
-Var är vi? -Det är ett slavhem.
Från det första Lockwood-huset.
Tack för allt du har gjort, Mason.
Vi klarar av detta nu.
-Ni dödar dem, eller hur? -Ja.
Därför borde du gå. Detta är inte lagligt.
Du kan inte vara den del av detta.
-Jag bryr mig inte... -Det är ingen förfrågan.
Hej då, Mason.
Ta inga risker.
-Vad är det? -De var här.
Vad?
Vad gör ni här?
-Har du sett Stefan? -Ja, det har jag.
Damon också.
-Var är de? -Du behöver inte fråga mig.
Din vän kan sniffa sig till dem.
Vet din mamma vad du är? Jag kan berätta det.
Var inte dum. Nackar går lätt av.
Jag kan ta dig.
-Ska vi slå vad? -Ja.
Det var det jag sa.
Kom nu.
Såhär går det till. Svara mig, annars skjuter jag dig.
-Hur många är ni? -Liz, snälla.
Hur lurade ni oss? Hur kan ni gå i solen?
Detta kommer att göra ont.
-Men du är min vän. -Allt var en lögn.
Svara så dör du fort.
Vad är det?
Han säger ingenting. Döda båda två.
Caroline. Vad är det?
-Min mamma dödar dem. -Vad?
-Nej. -Vi måste stoppa henne.
Jag kan inte. Då får hon veta vad jag är.
Elena.
Kör pålar i deras hjärtan och bränn dem.
Gå och se efter.
-Elena, vad gör du? -Du får inte döda dem.
-Vad var det? -Vem är med dig?
Vad...?
Hej, mamma.
-Drick av deras blod. -Nej.
Jag klarar mig. Det tar lite längre tid bara.
Damon har rätt. Om du någon gång ska dricka...
Han vill inte ha, okej?
Vilken jobbig situation.
Två döda poliser. Och vad ska jag göra med dig?
Du säger ingenting, eller hur?
Mamma? Mamma?
Snälla.
Jag vet att du hatar mig, men jag är fortfarande din dotter.
Snälla, han kommer att döda dig.
Döda mig då.
-Nej. -Jag klarar inte av detta.
Döda mig nu.
Men du tänkte dra ut på det.
-Nej, nej. -Damon, sluta.
-Snälla, Damon. -Slappna av, ingen ska dö.
Du är min vän.
Vi måste rensa upp här.
-Vad är det? -Det är en månsten.
Jag läste om den online. Det är en vanlig sten-
-men den sägs ha magiska krafter.
-Varför fick han inte den? -För att han vill ha den.
Jag gillar att retas.
Den är viktig för honom, men jag litar inte på honom.
Därför får han den inte.
-Där är ni. -Ni missar allt drickande.
-Förlåt, störde vi er? -Nej.
-Vad är det? -Det är...
-Hallå. -Vad fin.
-Lek inte med stenen. -Kom och ta den.
Jag kan vara med och leka en stund, men jag vill ha den.
Titta här.
Man måste vara uppmärksam.
-Tur att du är söt när du är full. -Jeremy får hämta den.
-Ge tillbaka den. -Sarah, sluta nu.
Jeremy, kom upp på övervåningen med mig.
Nej, tack.
Kom igen. Ge mig...
Detta är inte roligt.
-Ge mig... -Det gör ont.
-Släpp. -Sluta.
-Sarah. -Herregud, Sarah.
-Hon ramlade. -Hon rör sig inte. Herregud.
-Jag lurade er. -Herregud.
-Du puttade mig nerför trapporna. -Det var inte med flit.
-Har du henne? -Ja.
Förlåt att det tog sådan tid.
Jag visste inte hur länge min mamma skulle vara här.
Enligt Damon tar det max tre dagar innan all järnört är borta.
Kanske mindre.
-Hej. -Hej.
-Mår du bättre? -Ja, mycket.
Jag är sjuk. Ja, det gick fort.
Jag kommer inte imorgon.
Jag kanske är borta ett tag. Vi hörs. Ja, hej då.
Tack.
Det är inte Ritz, men det är säkert.
När jag är frisk igen, kan jag förtrolla dig-
-och då glömmer du allt. Sedan får du gå.
Håll Caroline borta från mig.
-Jag vill inte se henne. -Hon är din dotter.
Inte längre.
Min dotter är borta.
Du vet inte hur fel du har.
Stefan, vi borde...
Vad gör du?
Katherine tog lite järnört varje dag och nu är hon immun.
Jag kan göra samma sak med blod.
Då kanske jag kan kontrollera behovet.
Det kan du inte alls, Stefan. Du behöver inte göra det.
Jag dog nästan ikväll, Elena.
-För att jag var för svag. -Sist du drack blod...
Jag sa att jag tänker stoppa Katherine.
Då måste jag dricka blod, eftersom att hon är starkare än jag.
Och om inte det förändras, kan jag inte skydda dig.
Han hör oss överallt för att han dricker det här.
Det är bara detta som kan hjälpa mig.
Menar du allvar?
Eller låtsas du bråka?
-Jag vet inte... -Detta är på riktigt.
Nu slutar vi låtsas.
Får jag köra hem dig?
-Jag kan inte åka hem. -Varför inte?
För att jag är rädd.
Varför det?
Caroline, du kan prata med mig.
Katherine är där.
Och hon vill att jag ska berätta allt som hände idag.
Hon krävde att jag skulle spionera på dig åt henne.
Jag vet.
Och jag var jättearg på dig.
Men sedan försökte jag sätta mig i din sits-
-för att förstå varför du skulle göra så mot mig-
-och mot Stefan, som har varit så snäll mot dig.
-Vem hotade hon? -Matt.
Hon hotade Matt.
Och jag är rädd för henne.
-Jag är jätterädd för henne. -Det borde du vara.
Caroline, det borde vi alla vara.
Varför gör hon såhär?
Vad vill hon?
Det är ingen som vet.
Hej, det är Mason Lockwood. Jag vill bara veta om allt gick bra.
Jag såg dig inte efteråt och...
Ring mig, okej?
Hej.
Jag dödade nästan en tjej idag.
-Vad? -Det var en olyckshändelse.
Jag var dum.
Hon mår bra, dock.
Men i en sekund-
-hoppades jag att hon skulle dö.
Jag vill inte veta av det som finns inuti mig.
Jag vill aldrig känna sådär igen. Jag får inte det.
Jag vet.
-Tack. -Ingen orsak.
Caroline sover på soffan.
Jag hörde det. Du då?
Jag ska hem.
Det du gjorde för Carolines mamma...
...det är den Damon som var min vän.
Du.
Stefan drack inte blodet, om du undrade.
Men han behöver göra det.
Och det vet du.
Kom in.
Tror du att du kan kontrollera det?
Jag vet inte.
Men om jag inte försöker...
Lite varje dag?
Bara några droppar blod.
Det är värt ett försök.
Jag håller med.
Men du får inte göra det ensam.
Vad gör du?
Det är du och jag, Stefan.
Alltid.
Jag har väntat på dig.
Mason?
-Vad hände? -Jimmy attackerade mig.
Varför det?
-Han sa att jag stötte på Marla. -Varför trodde han det?
Han är död.
Jag dödade honom.
Det ordnar sig.
Vad gjorde du idag mot Damon och Stefan Salvatore?
-Jag trodde att du skulle bli glad. -Håll dig borta från dem.
Varför bryr du dig?
Du får inte bli distraherad. Du måste hitta månstenen.
-Du har den. -Jag har den. d. Du måste hitta månstenen.