Detta har hänt:
Vampyrer och varulvar strövade fritt tills en shaman förbannade dem.
Varulvar förvandlas vid fullmåne. Vampyrer försvagas i sol.
Varulvarnas förbannelse förseglas med en månsten.
-Han berättade om ditt ex Katherine. -Du är Elena.
Hur är vi exakt lika?
-Månstenen häver förbannelsen. -Offer häver den.
Dubbelgångarens blod. Du är dubbelgångaren.
Du behöver mig. Elena är i fara.
-Klaus är mannen. -Vem är han?
Ur första generationen.
Är den äldsta vampyren ute efter mig?
-Luka. -Det här är min pappa.
-Är du en häxa? -Vi föredrar termen "trollkarl".
-Elijah. -En av The Originals. En legend.
-Du kontaktade Elijah. Hur? -Han heter Slater.
Du kan förstöra förbannelsen, men du behöver månstenen.
Han lämnade meddelandet. Nu dröjer det inte länge.
-Elena. -Jag hörde något.
Det var vi.
Förlåt.
-Vi trodde inte att nån var uppe. -Men här är du och här är vi.
-Vi skulle... -Bara...
Lite glass?
Jag är inte hungrig. Alls.
Ja, jag är naken, så jag går nu.
Jag är verkligen ledsen.
Det är okej, Jenna. Oroa dig inte.
Jag vet, han har legat över ofta.
-Är det okej för dig? -Det verkar bra mellan er.
Jäkligt bra.
Då är det jäkligt okej.
Vi gör det.
Ett, två, tre.
Hej. Kan vi prata?
-Varför? -Vi träffade Katherine.
Kom in.
Varsågoda, kom in.
Det finns plats för oss alla.
Jag sticker hellre ut ögonen på mig själv.
Och så vackra ögon sen.
Vi är här för månstenen.
-Lust att slänga hit den? -Vet ni vad.
Låt er häxa göra hokuspokus och få ut mig, så får ni vad ni än vill ha.
Jag trodde att du trivdes här.
Säkert och tryggt. Klaus kommer inte åt dig här.
-Jag har hunnit ändra mig. -Du är hungrig.
Utsvulten, Damon. Och smutsig.
Men framför allt uttråkad.
Att fly från Klaus var inte tråkigt. Så vi gör så här.
Ni får ut mig härifrån-
-och får månstenen, och jag lämnar Mystic Falls för alltid.
-Hör av er. -Ni tror väl inte på henne?
Naturligtvis inte. Vi vill ha månstenen.
Det går att förstöra förtrollningen som Klaus vill häva.
Utan förtrollning, inget offer. Och då får du leva.
Hur förstörs den?
Genom att man frigör den från månstenen.
Hur vet ni att det fungerar?
För att vi har en listig häxa på vår sida.
Ni pratade med Bonnie.
Hon vill göra det hon kan för att hjälpa oss.
-Katherine har månstenen. -Vi tar den ifrån henne.
Han menar-
-att vi lirkar den ur hennes kalla, döda hand om vi måste.
Bonnie behöver hitta ett sätt att häva den länge nog-
-så att vi kan ta månstenen, och ta oss ut.
Det låter som om ni har planerat alltihop.
Ja. Vi är grymma.
Förutom en sak.
Jag vill inte det här.
Elena, vi har inget val.
-Och Klaus? -Vi hittar honom när vi har stenen.
Är det före eller efter han dödar alla-
-jag bryr mig om, som ni två?
Elena, kan vi häva förtrollningen, så kan vi rädda ditt liv.
Jag vet. Alla säger det.
Sa din mormor först när du gick i high school att du är häxa?
Hon hade nämnt det förut, men jag trodde att hon var full.
Och hon var det också.
Då är du ny.
-Typ. Jag har fortfarande växtvärk. -För att?
Det har blivit mycket svårare rent fysiskt.
Ibland reagerar jag dåligt på det.
Näsblod, menar du?
Ja. Och ibland svimmar jag.
Du försöker göra för mycket själv. Du behöver hjälp.
-Av vadå? -Naturen. Elementen.
Sånt som du får extra kraft av.
-Har du kanaliserat nån annan häxa? -Vad är det?
Samlar vi vår energi, så kan vi fördubbla vår styrka.
Jag ska visa. Ge mig armbandet.
Ta det. Stå nu väldigt stilla och koncentrera dig.
Jag fattar inte. Vad gör vi?
Vi kanaliserar. Personliga föremål blir talismaner.
Koncentrera dig nu.
Vad är det?
Häftigt, eller hur?
Vilket väder, va?
Global uppvärmning. Jag vet inte.
Jag måste gå. Vi ses, Bonnie.
-Hej då, Luka. -Hej då.
-Han är konstig, eller hur? -Nej, det är han inte.
Vad är det?
Den är Damons.
Det är inte snällt att lämna en flicka naken så tidigt på morgonen.
Förlåt. Jag trodde att du var...
Jag... Förlåt, jag...
-Det är ingen annan här. -Jag ville faktiskt prata med dig.
Då borde jag nog klä på mig.
-Det är en dum idé. -Nej.
Din vän Slater har tydligen mer information om Klaus.
Men du och Damon gav upp före dess.
Eftersom någon sprängde ett café där vi också fanns.
Det är mer att lära. Vi får hitta ett sätt att få veta.
-Varför pratar du med mig om detta? -Du är skyldig mig.
Ett ord från mig och Damon och Stefan hade dödat dig för att du tog mig.
Eller så är det för att du vet att de inte hade velat det här.
Deras månstensupptåg gör att du kan smita iväg.
Vi är oeniga, okej?
De är villiga att riskera allt jag älskar. Det är inte jag.
De försöker bara skydda dig.
Du har visat att du inte bryr dig om jag skyddas eller inte.
Så jag vill att du tar mig till Slater.
Exakt vad hoppas du uppnå med det här?
Vad skulle du tycka om att kunna promenera i dagsljus?
Jag har fått leva i skuggan i 500 år. Vad tror du?
Jag tror att jag vet en häxa som är villig att hjälpa till-
-om du är villig att komma överens.
Kom igen.
Hej, hur är läget?
Bra. Själv då?
Jag är arg för att jag bråkade med dig.
Jag känner skuld för det som hände Sarah.
Jag har undvikit dig i flera dagar-
-för att jag inte vet vad jag ska säga.
Det är lugnt.
Jag är verkligen ledsen.
Det ska du veta.
Matt.
Hej.
-Hur är det? -Jag har mått bättre.
Jag... Jag har lektion nu.
Okej.
-Är ni två fortfarande ute? -Det verkar så.
Du inser väl att det är fullmåne?
Har inte vampyrer nog med problem? Vill du ha mina?
Har du tänkt på det? Hela varulvsgrejen?
-Vet du vad du ska göra? -Jag har en plan.
-Nå? -Det är liksom privat.
Jag är elevrådsordförande och leder balkommittén.
Jag själv organiserade stans upprensningskampanj.
Ska du verkligen tacka nej till min hjälp?
Jag kanske kan häva gravförtrollningen-
-länge nog för er att gå in och ta månstenen från Katherine.
Hur? Du och din mormor krävdes förra gången. Se vad som hände.
Jag vet vad som hände, men jag har lärt mig några saker.
-Bonnie. -Hur ska ni ta den?
Hon har inte ätit och är svag. Det är inte vi.
-Ni underskattar väl henne inte? -Det är en plan.
-Är den perfekt? Vilken plan är det? -Låt mig göra det.
Med ringen tar jag mig in och ut utan formler.
Tack, du 16-åriga barn. Varför tänkte vi inte på det?
-Varför är du här? -Jag kanske kan förbättra planen.
Har ni något som tillhör Katherine?
Slater.
Slater, det är Rose. Öppna.
-Han är inte hemma. Tyvärr. -Nej.
Vi tog oss inte hit för ingenting.
Du först.
Slater?
Han kommer nog inte vara till nån hjälp.
Den som sprängde caféet måste ha hittat honom-
-och dödat honom för information.
För att han inte ska hjälpa såna som oss.
Han var en vampyrkalender.
All information han hade blev hans död.
-Vad ska du...? -Härdglas.
UV-strålar når inte igenom.
Jag brukade gå hit och se på dagen.
Jag är ledsen för Slater.
Hittat något?
Lösenord krävs. Jag kommer inte in.
Då är detta meningslöst. Vi går.
Stanna här.
Alice?
Rose.
Han är död.
Detta tillhörde Katherine.
Jag hittade det bland hennes saker när jag trodde att hon var död.
Vad kan det åstadkomma?
Jag kan göra metall till aska.
Blåser jag aska på henne-
-så blir hon handlingsförlamad i en minut eller två.
Ni hinner ta stenen och ta er ut därifrån.
Matt är ganska nere.
Jag vet.
-Det är bättre så här. -Jag fattar.
Gör du?
Ja. Du kan inte vara ärlig mot honom...
...och det är inte rätt att vara med någon-
-utan att tala om vem man egentligen är.
Jag fattar.
Här borta.
Det finns en källare som leder till vår egendom.
-Jag vet. -Gör du?
Det är Lockwoods gamla egendom.
Gå försiktigt.
Det var hit Mason skulle den natt han förvandlades.
Den här vägen.
Berättade Mason om stället?
Mason stack innan jag utlöste förbannelsen-
-men jag hittade de här.
De ser gamla ut.
Och bultarna och kedjorna.
Jag behöver nya kedjor, men bultarna kan hålla.
Jag tror att stället var till för det.
Fullmånar.
Vad är det här?
Jag har ingen aning.
Var den Masons?
"31 augusti.
Min kropp förändras. Jag är lättirriterad och arg.
Otålig. Jag blir så arg att jag glömmer vad jag säger och gör.
Jag är inte mig själv. Inte sen Jimmy dog.
"Vad är det som sker med mig?" Han skrev ned allting.
-"Det är fullmåne ikväll." -Har han skrivit vad som hände?
-Vi måste ta med facklor. -Alarics vapen är i min koffert.
-Bonnie? -Gå ni.
Jag är nästan klar.
Vad gör du? Du är inte stark nog.
Jag klarar mig.
-Du kan bli skadad. -Och Elena kan dö.
Jag klarar mig.
Jag lovar. Jag lovar.
Jag har detta. Hämta något åt mig...
Skaffa något jag kan lägga det i, okej?
Hon hittade honom några minuter efter oss.
-Hur mår hon? -Hon överreagerar. Enormt.
Hennes kille har nyss dött. Då överreagerar man inte.
Hon gråter för sin egen skull. Hon struntade i Slater.
Hon dejtade honom för att se om han kunde förvandla henne.
Tack.
Du verkar väldigt bekant.
-Kände du Slater? -Inte personligen, nej.
Men han förde noggranna anteckningar om alla sina vampyrkontakter-
-så jag hoppades att han kunde leda mig till Klaus.
Tveksamt. Klaus vill inte bli utpekad.
Kan du Slaters lösenord till datorn?
Frågar du mig om det nu?
Jag såg precis min pojkvän med en påle genom hjärtat.
Jag förstår det. Kan du hans lösenord?
Vem tror du att du är?
Om jag får Rose att förvandla dig?
Visar du oss hans filer då?
Nån har varit inne. Hårddisken är tom.
Förmodligen den som dödade honom.
Ni har tur, Slater var paranoid.
Allting finns på en fjärrserver.
Du vet att hon inte får gå nära mitt blod, va?
Jag vet det. Men inte hon.
"Kristen Stewart." Var han uppenbar, eller?
-Leder allt detta till vampyrer? -Slater var besatt.
-Nästan så som jag. -Och den där? "Cody Webber."
De skickade dussintals mejl om Elijah.
Jag kan ringa honom.
Säg att vi försöker skicka ett meddelande till Klaus.
Dubbelgångaren lever. Hon är redo att offra sig.
-Vad? -Jag visste att jag kände igen dig.
Skicka meddelandet är du snäll.
-Vad gör du? -Jag gör Klaus uppmärksam på mig.
Om Klaus vet att du lever hittar han dig och dödar dig.
Det var det du ville hela tiden.
Det är jag, eller min familj.
Så den här farsen var ett självmordsuppdrag-
-för att du ska offra dig och rädda alla andra.
Cody är på väg.
Och han vill verkligen träffa dig.
Den yngste Gilbert.
Vilken spännande överraskning.
-Jag är här för månstenen. -Ja, visst, månstenen.
Den är väldigt poppis idag.
Bara ge den till mig.
Naive lille Gilbert.
Om du vill ha den får du komma och ta den.
Jag tänkte att du skulle säga så.
Var är den?
Förlåt att jag är sen. Häxboken var där hemma.
-Så Jeremy klarade inte pressen? -Han skulle komma.
Så olägligt, Rose.
-Bli inte arg på mig. -Varför? Vad har du gjort?
-Du måste till Richmond, genast. -Berätta.
-Vad i helvete? -Är det månstenen?
Ledsen att avbryta, men dan har varit full av överraskningar.
Förlåt. Jag tog lite aska.
Ingen fara. Jag vet att han bär sin ring.
Hur många gånger jag än försöker döda honom, kommer han igen.
Så jag drar mig tillbaka och leker med min nya leksak.
Ni kan bara ropa när ni har öppnat graven.
Exakt hur fungerar förtrollningen?
Ge mig din hand.
Placera den här.
Ta min hand.
Blunda. Slappna av, och sök efter henne.
Du såg henne, eller hur?
Jag vet exakt var hon är.
-Damon? -Vi kan inte vänta.
Vi måste få ut honom därifrån.
Hon har ätit och återfått styrkan.
Vi har fortfarande aska kvar.
Kan du komma tillräckligt nära?
-Jag har inget val. -Detta tar lite tid.
-Hur lång tid? -Jag vet inte. Ett tag.
Få bara in mig så snart du kan.
-Så hur var skolan? -Fängslande.
-Vad är det? -Inget.
Det är den 15 september.
Två timmar från första fullmånen sen jag utlöste förbannelsen.
Han bandade första förvandlingen.
Det är bara... Den 16 september.
Han skrev om allting nästa dag.
"Jag valde garaget. Jag kunde regla dörren.
Det var långt från gatan, så ingen kunde höra.
Jag bultade krokar i golvet för karabinjärer."
Som vid bergsklättring?
Infällbara vajrar.
Vad gör han?
Det är stormhatt.
"Jag blandade stormhatt med vatten för att bli svag-
-men fick knappt ner det utan att kräkas.
Det var som att dricka batterisyra.
Över en timme gick. Inget hände.
Det blev så tyst att jag kunde höra blodet pumpa.
Och då...
Jag tänkte att jag skulle svimma och inte känna något, men det gjorde jag.
Jag kände allting."
Hjälp!
Någon!
-Hur länge är det? -Det har gått tre timmar.
Fyra timmar. Fem. Hur länge vara detta?
Jag... Jag kan inte göra det.
Caroline, vad det än var så kan jag inte gå igenom det.
-Vad gör du här? -Vad gör du här?
-Ringde du honom? -Jag är ledsen, Elena.
-Du sa att du förstod. -Hon ljög.
-Damon Salvatore. -Ta bort henne.
Lägg av.
Kom, vi ska gå nu.
-Nej. -Vi går, sa jag.
-Jag följer inte med dig. -Du får inte ta några beslut längre.
När har jag tagit beslut? Du och Stefan gör det åt mig.
Men det här är mitt beslut.
Vem ska rädda ditt liv?
Du hör inte på, Damon. Jag vill inte bli räddad.
Inte om det betyder att Klaus dödar alla jag älskar.
Gå ut innan jag lägger dig över axeln och bär ut dig.
Nej.
Gör aldrig om det igen.
Det händer något.
Nej, Bonnie.
Stoppa henne. Hon är inte stark nog.
Men det är hon kanske.
Vad händer?
Det är Bonnie Bennett. Hon kanaliserar mig.
Varför tillåter du det?
Jag skulle ju bli vän med henne, sa du.
Herregud.
Bonnie.
-Bonnie. -Stoppa henne.
Du måste sluta. Bonnie.
Luka!
Bonnie.
Bonnie. Vakna är du snäll.
-Vakna. Bonnie. -Ja, tack, för jag är kvar här.
Är du okej? Är allt okej?
Det fungerade inte.
Jag är inte stark nog. Jag kan inte ens med någons hjälp.
Så synd, och jag är fortfarande hungrig.
Spring!
Vet du vad? Vi borde inte läsa mer.
Varför? Vad stod det?
Det finns skäl till att det kallas för en förbannelse, Tyler.
"Ofattbar smärta. Jag trodde aldrig det skulle sluta.
Det var mitt livs värsta natt."
Men han skrev att förvandlingen går snabbare efter en tid.
Så om du klarar första tiden, så...
Varför hjälper du mig?
-Vad menar du? -Varför bryr du dig?
Vi har aldrig varit vänner.
Det är fel. Jag har känt dig hela mitt liv, Tyler.
Vi har inte stått varandra nära.
Inte så här.
Jag vet inte. Du verkar bara...
Du verkar behöva det.
Jag var ensam när jag förvandlades.
Jag kunde inte kontrollera kroppen, eller mina begär.
Och...
...jag dödade någon.
Jag vill inte att det händer dig.
Jag vill inte att du ska vara ensam.
Jag måste...
-Matt. -Jag borde ha ringt. Förlåt.
Vad gör du här?
Jag vet inte, men jag körde från jobbet och bara...
Jag bara hamnade här.
Mår du bra? Jag har varit orolig.
Jag saknar dig.
Ja.
Matty...
-Hej. -Hej.
Dags att gå.
Alice sover gott och minns inget av den här idiotiska dagen.
-Vi vill träffa dubbelgångaren. -Tack för att ni kom.
Jag bryter sönder din arm.
Här finns inget att hämta.
-Jag dödade dig. Du var död. -I århundraden.
-Vem är du? -Vem är du?
Jag är Elijah.
Vi skulle föra henne till dig, till Klaus.
Hon är dubbelgångaren.
Jag vet inte hur hon kan existera. Klaus hade velat träffa henne.
-Vet nån mer att ni är här? -Nej.
Då har ni varit otroligt hjälpsamma.
-Var är Luka? -Han sover.
Din skuggförtrollning var lyckad.
Jag kunde spåra flickan.
Men jag stötte på en av bröderna som dödade mig.
Han överlevde väl inte och kan berätta det.
Jag skonade faktiskt honom.
Han dör hellre än låter nåt hända henne. Det gör båda två.
-Hon är säker. -Än så länge.
Det är precis vad vi vill att hon ska vara.
Säker.
Jag är hemma, okej?
-Du behöver inte följa mig. -Jag vet inte det.
Innan du är på ditt rum hinner du göra något dumt.
Jag mår redan dåligt.
-Du måste inte skälla ut mig. -Stefan är fast där.
Och jag vet inte hur jag får ut honom. Vad bör jag göra?
Erkänn att du inte skulle ha försökt.
-Jag hade inget val, Jeremy. -Det hade inte jag heller.
-Varför måste du bland dig i? -Jag var orolig för dig.
Jeremy. Du får inte känna så för mig.
Låt bli.
Vad?
Låtsas inte att det bara är jag. Som om...
Som om jag är ett barn som är kär i sin systers väninna.
Du kunde ha dött idag.
Och du dog nästan.
Det var en risk jag var villig att ta.
Jag kan inte.
Jag är ledsen.
Ja.
Tack för att du följde med.
Din skjuts övergav dig. Jag ville inte strandsätta dig.
Hon var bara rädd. Hon tänkte inte sticka.
Jo. Hon har flytt i 500 år.
Otroligt att Elijah lever.
Varför tror du att han dödade två vampyrer och lät oss gå?
Hade jag en dollar för varje gång en ond vampyr har förvånat mig...
Det du gjorde idag var otroligt korkat.
Det enda som var korkat var att jag ertappades.
Jag frågar inte varför du och Stefan-
-och alla andra försöker rädda mig.
Du borde inte undra varför jag vill rädda er.
God natt, Damon.
-Vad är det? -Stefan.
Stefan.
Stefan!
-Våga inte. -Stefan är där inne, Damon.
Hur kunde du låta detta ske?
Jag försökte rädda dig från ditt självmord.
Du behövde inte ens försöka få tag i månstenen.
Det var rätt sak att göra.
Rätt sak? Hur kan något av detta vara rätt?
Släpp mig, Damon. Släpp mig.
Släpp mig!
Snälla.
Är du färdig?
Av alla idiotiska planer, Stefan.
-Jag lyckas nog få ut dig. -Det är okej.
Jag klarar mig.
Bonnie har månstenen. Försök häva förtrollningen.
Du är en martyr i en grav.
Jag paras ihop med en halvkompetent häxa. Underbart.
-Håll Elena borta. -Det blir säkert lätt.
Lova mig att vad som än händer, skyddar du henne.
Jag lovar.