בפרקים הקודמים של "יומני הערפד":
בעבר, אנשי-זאב וערפדים הסתובבו בחופשיות, עד שמכשף הטיל עליהם קללה.
מאז, אנשי-זאב יכולים להשתנות רק בליל ירח מלא,
וערפדים נחלשים מאור השמש.
אתה אומר שהערפד המבוגר ביותר בכל ההיסטוריה רודף אחריי?
רוצה למצוא את קלאוס? תתחיל עם איזבל. אימה אלנה.
אני מוכן להציע עסקה. -איזו עסקה?
תישארי במקום, ותפסיקי לנסות להיהרג.
למה את עוזרת לי? -אני לא רוצה שתהיה לבד.
נשיכה מאיש-זאב יכולה להרוג ערפד, אז אל תתחברי איתו.
מה אתה עושה כאן? -אני מתגעגע אלייך.
היי. -אני ג'ולס.
אני מנסה למצוא את מייסון.
כדאי לך לעזוב את העיר. -אתה מאיים עליי? בירח מלא.
זה מחלים.
בוקר טוב.
הכל בסדר כאן?
זו הייתה חיה. זאב. היא תקפה אותנו בלילה.
את בסדר?
כן.
אבל חברים שלי, כולם מתים!
אני מדווח על זה.
מדווח, עבור. דבר, ג'רי.
יומני הערפד
סטפן?
סטפן.
אתה עומד מאחוריי, נכון?
כן.
בוקר טוב. -אני לא רוצה שניפרד שוב.
אף פעם. -גם אני לא, אבל...
אל תהרוס את הרגע.
אתה עומד להרוס את הרגע, נכון? -אני לגמרי אהרוס את הרגע.
אני לא יכול פשוט להעמיד פנים שהכל בסדר. -קתרין נעולה בקבר.
אני יודע, אבל עדיין עומדת בפנינו הבעיה הקטנה הזאת
שאת מוכנה להיות הקורבן של קלאוס.
כן, אבל אלייז'ה הבטיח לשמור עליי ועל כולם
כל עוד נשחק לפי הכללים שלו.
נכון. כל עוד את משחקת לפי הכללים שלו.
בבקשה אל תחפש את איזבל.
קתרין אמרה שלאיזבל עשויות להיות תשובות,
ולי יש כמה שאלות, זה הכל.
סטפן, עשיתי עסקה עם אלייז'ה.
נכון, את עשית איתו. אני לא עשיתי שום עסקה.
את צריכה לעמוד בעסקה שלך.
סטפן, אני לא רוצה שעוד מישהו ייפגע.
מתי רציתי שמישהו ייפגע?
ורבנה. עשיתי אותה דלה.
?אתה בטוח רק כי קתרין כבר פיתחה לזה חסינות ...
כן.
לחיים.
אתה בסדר? -כן.
איך אלייז'ה מסוגל לשלוט בערפד אחר?
הוא מקורי. אני לא ממש יודע מה זה אומר.
אני לא חושב שיש מישהו שיודע מה זה אומר.
טוב, אולי חוץ מאיזבל.
וכדאי שנשאל אותה.
נולדתי בשנת 1450, זה אומר שאני בת 560 שנה.
אם היית בקבוק יין...
זה אומר שאני יכולה למות. חייתי מספיק.
אם את עומדת להיות בכיינית, אני פשוט אהרוג אותך בעצמי
לגאול אותי מייסוריך. בחייך, זו בסך הכל נשיכה קטנה מאיש-זאב.
שהיא רק קצת קטלנית לערפדים.
לפחות לפי האגדה, שהיא מקור לא אמין בכלל.
שתי.
הדם מרפא.
כן.
אני מרגישה שזה עובד. -בואי נראה. קדימה.
תני לי לראות.
איך זה?
ללא ספק טוב יותר.
נכון, אלנה?
זה לא רע. -איפה סטפן?
הלך. אני צריכה שתדבר איתו.
הוא משוכנע שהוא צריך למצוא את איזבל, אבל אני חושבת שזה ירגיז את אלייז'ה.
אין מצב, אני עם סטפן בעניין הזה.
אבל אם תוכלי לטפל בחולה למשך כמה זמן...
זה לא הכרחי. -זה כן הכרחי.
אלנה צדיקה. זה בטבע שלה, היא לא יכולה להתנגד.
דיימון.
היא הולכת למות?
ככל הנראה. נשיכת הזאב גרמה לאיזה זיהום והוא מחמיר.
כמו רעל? -אני לא יודע, אלנה.
אני לא מומחה בתחום.
אני מצטערת. -לפעמים מתים.
באים, הולכים. ככל שהיא תמות יותר מהר, יותר טוב.
קודר כאן בטירוף.
איך אתה מרגיש? -אני בסדר.
חלש. זאת אומרת, כל שריר כואב.
-עשית את זה. אתה יודע, אתה...
הירח המלא הראשון שלך, ולא פגעת באף אחד.
וזה יהיה קל יותר. אתה תשתפר, תלמד לשלוט בזה,
וזה לא יכאב כל כך.
אנחנו לא יודעים את זה בוודאות.
לא, אבל ניצחונות קטנים, טיילר.
אמש היה ניצחון. בוא נזקוף אותו לזכותנו.
אני ממש רוצה להודות לך.
אני לא יודע מה הייתי עושה אם לא היית שם.
כן, בכל אופן, לחודש הבא כדאי שנחזק את הקיר,
אני מתכוונת, כי כמעט תפסת אותי באיזו פעם,
וזה היה...
מה? -לא משנה. זה...
רגע, לא. לא. מה... מה קרה?
זה לא עניין גדול, פשוט, רק נשיכה אחת...
ואתה יודע, זה הסוף בשבילי.
על מה את מדברת?
האגדה אומרת שנשיכה אחת מאיש-זאב יכולה להרוג ערפד.
איך את יודעת את זה?
אני...
אני חושבת שקראתי את זה איפשהו.
היי, קרוליין, יש לך רגע?
היי, מאט. מה קורה?
כן, בטח.
נתראה מאוחר יותר.
זה היה כלום. בסדר? שום דבר לא קורה ביני לבין טיילר.
סתם דיברנו... -אני מאמין לך.
קרוליין, אפשר להגיד עלייך הרבה דברים, אבל את לא שקרנית.
תמיד היית כנה איתי. אני מאמין לך.
יופי.
ובגלל זה אני רוצה להיות כן איתך,
כי אני חושב שאנחנו מבינים את המצב בצורה שונה.
בסדר.
,ואת יודעת כמה ביישן אני יכול להיות, ו... אני לא אוהב את זה.
מה שזה לא יהיה שקורה בינינו.
ואני רק רוצה...
היי.
אתה לא יכול... -למה?
פשוט... -לא, אבל קרוליין...
לא, מאט, בסדר?
שריף פורבס, היי, אני ידידה של מייסון לוקווד מפלורידה.
ג'ולס, נכון?
יש חדשות?
אף אחד לא שמע ממנו. פתחתי בחקירה.
ברגע שאשמע משהו, איידע אותך.
היי, דיימון. הזאבה במסעדה.
תודה.
זאת ה...?
כן, כן. הרגע השארתי הודעה לדיימון.
אז אתה עושה את העבודה השחורה שלו. -יכול להיות שיש לה תרופה לרוז.
לא מצאתי כלום במחקר של איזבל. חוץ מזה שזה קטלני.
אתה עדיין יודע איך ליצור קשר עם איזבל?
אפילו אם ידעתי, היא לא תעזור.
קתרין אמרה שאיזבל ידעה על קלאוס
אז לא מדובר ברוז. מדובר באלנה.
יש לי מספר ישן. בטח כבר לא מחובר.
אז אין לך בעיה לתת לי אותו?
אתה יודע שאתה לא יכול לבטוח באיזבל. אפילו כשמדובר באלנה.
אני יודע.
אוקיי. אחפש את המספר. אם אמצא אותו, אשלח לך.
אני שונאת את זה.
אני ערפדית. לא הצטננתי כבר 500 שנה.
פשוט תיכנסי למיטה. -אנחנו לא חולים.
המוות שלנו מהיר ופתאומי.
וזה בטח לא מלווה בחולי.
את לא תמותי. -דבר כל כך אנושי להגיד.
מעולם לא היית בחדר של דיימון, נכון?
לא מה שציפית.
זה רק חדר עם מיטה.
אולי ציפיתי שיהיו מצעים ממשי.
יש לך מזל, את יודעת.
אף אחד מעולם לא אהב אותי כפי שאוהבים אותך.
אני לא בטוחה בזה. -טרבור היה החבר הכי טוב שלי.
שום דבר מעבר.
כל השנים האלה בזבזתי על בריחה מאלייז'ה.
מעולם לא חשבתי שזה רעיון טוב להכות שורשים.
כל הרעיון של משפחה לא בדיוק מתאים כשאתה ערפד.
למה את כל כך נחושה לוותר? -אני לא מוותרת על כלום. הנה.
איך את קוראת לעסקה עם אלייז'ה?
אני קוראת לזה האפשרות הכי טובה שלי. -זאת האפשרות הכי קלה שלך.
זה לא הוגן.
את באמת חושבת שחברתך המכשפה השמידה את אבן הירח?
דיברתי עם בוני. אני יודע שמכשפה נוספת עזרה לה.
בהנחה שזו המכשפה של אלייז'ה, אז לא, אני לא.
את באמת נחושה למות נכון?
לפחות אני ברחתי. את אפילו לא מנסה.
אני כל כך עייפה.
לא, רגע, חכי.
תגידי להם להכין את הסוסים.
זה בסדר רוז, פשוט תישני קצת. את תרגישי טוב יותר כשתתעוררי.
טרבור, אל תהיה טיפש.
אנחנו לא נגיע לשם לפני שהשמש תזרח.
אלנה. אלנה, אני צריך עוד דם.
כן. כן, בטח. הנה.
זה בסדר. הכל יהיה בסדר.
זאת אשמתך, קתרינה!
את קתרינה, את עשית את זה! -אני אלנה, רוז!
את בגדת בנו! -אני לא קתרין.
אלנה?
אלוהים אדירים. -זאת אני, זאת אלנה.
למען השם, אלנה, אני כל כך מצטערת.
אני לא יודעת מה קורה לי. -זה בסדר. אתה תהיי בסדר.
הראש שלי, אני...
זה היה רק לשנייה.
אני מצטערת. אל תפחדי ממני. -אני לא.
אני לא, אבל...
את צריכה לנוח.
אני מפחדת.
את לא לבד. אני ממש כאן.
כאן, איפה זה כאן?
בחדר השינה של דיימון. את בחדר השינה של דיימון.
אני רוצה הביתה.
ספרי לי עליו.
סיינט אוסטל.
30 ק"מ דרומה מלונדון.
עם שטחים, עצים וסוסים.
נשמע יפיפה.
כשאת חיה מספיק זמן, הכל נעלם.
כל כך הרבה זמן מבוזבז. הלוואי ולא הייתי מפחדת כל כך.
איזבל, זה סטפן סלבאטור. אני צריך לדבר איתך.
זה בקשר לאלנה.
בבקשה דעי שזה חשוב.
מה אתה עושה כאן? -מחכה לך.
תקשיב, יש כאן המון אנשים.
לעזאזל. הלכה התוכנית לתלוש לה את הטחול דרך הגב.
היי, אני יודע שאתה עצבני בגלל רוז.
למה כולם חושבים שאני עצבני בגלל רוז? אני בסדר.
אני לא יודע אם אתה יודע את זה, אבל לפעמים ערפדים מתים.
אנהל שיחה ידידותית עם אשת זאב, אחי, תירגע.
הלו?
טוב,
מי זה אם לא מי שהתכוונתי להרוג?
אצטרך לדייק בפעם הבאה. -לא תחיי לראות עוד ירח מלא.
אלא אם כן,
אלא אם כן תגיד לי איך לרפא נשיכת זאב
ואז לא אהרוג אותך.
מבטיח?
כן.
קפוץ לי.
אני לא מפחדת ממך. -אז את מאוד טיפשה.
מה שלום החברה שלך, רוז? ככה קוראים לה?
הצמרמורת כבר התחילה? הכאב הבלתי נסבל?
אם יש תרופה, תגיד לי מהי. או שכדאי לך להתחיל להיזהר.
הזכרתי את הדמנציה? היא תאכל לה את המוח.
תכף היא תהיה חולה מאוד.
את רוצה תרופה? אספר לך מה התרופה היחידה שקיימת.
קח יתד ותנעץ אותו בליבה.
הבאתי כמה סדינים נקיים.
זו אלנה. אני דואגת לרוז. אני חושבת שכדאי שתחזור הביתה.
רוז?
אלוהים אדירים.
קתרינה. -לא.
רוז, תפסיקי, עצרי, זאת אלנה.
אני לא קתרין. את הוזה.
אני לא קתרין. אני לא קתרין.
אלנה, אני יודעת שזו את ולא קתרין.
אלנה, בבקשה. אני זקוקה לעזרתך.
קרוליין.
למה? -למה מה?
נישקתי אותך. -אני יודעת. הייתי שם.
אז למה ברחת?
תפסת אותי לא מוכנה. -כן?
מה ציפית שאעשה? -לא תא זה.
טוב, אני מצטערת. -ו...?.-
ומה? מה את רוצה שאגיד, מאט?
משהו. כל דבר. איך הרגשת?
כל דבר שקשור לאמת יהיה טוב עכשיו.
טוב. אני מרגישה...
כאילו...
אני אוהבת אותך.
אני אוהב אותך.
אז מה הבעיה?
מה את מסתירה ממני, קאר?
אם את אוהבת אותי, תגידי לי.
אז מה העניין?
היי מאט, אנחנו צריכים עוד המבורגרים.
כן, לא עכשיו.
את בסדר?
איפה רוז? -אני לא יודעת.
סליחה.
את בסדר?
היי, תודה שבאת כל כך מהר.
הייתי קרוב, מה קרה? ערפד.
למזלנו, אחד השוטרים שלי מצא את הגופה לפני שמישהו ראה אותו.
אז אנחנו צריכים לאבטח את האזור.
אל תגרמו למהומה, אבל בואו נתקדם לכיוון הקפיטריה.
אני אטפל במזרח בית הספר, אתה במערב? -בטח.
היי, סטפן, זאת אני.
אני לא יודעת איפה אתה. בבקשה תחזור אליי. זה חשוב.
שמעת ממנו? אתה יודע מה הוא עושה?
אחי הקטן לא בראש סדר העדיפויות שלי כרגע. הנה, קחי את זה.
קדימה, בואי נלך.
היי, מה הלך שם עם המשטרה?
איזה איש תחזוקה קיבל התקף לב.
הוא פשוט נפל ומת.
אדי?
רוז, די!
רוז! רוז. זה אני. דיימון.
זה דיימון. זה דיימון.
זה דיימון.
אני עשיתי את זה?
אלוהים אדירים. לא התכוונתי לפגוע באף אחד.
מעולם לא רציתי לפגוע באיש. -אני יודע, אני יודע.
אני מצטערת. אני כל כך מצטערת.
בואי, ניקח אותך הביתה.
לא, אין לי בית. לא היה לי בית כל כך הרבה זמן.
תגרום לזה להפסיק. בבקשה, תגרום לזה להפסיק! אני שונאת את זה. תעשה שזה יפסיק!
קדימה.
היי.
אני מצטערת. יצאת למסע רצחני.
זה קורה.
מצטערת, אלנה.
אני לא אוהבת לקחת חיי אדם. אף פעם לא אהבתי.
את לא צריכה להיות כאן.
זה החלק הגרוע ביותר במוות. המרדף.
הצורך להרוג, הצמא.
הסיפוק שהוא מביא לך אחר כך.
לא נועדתי להיות מרושעת.
זה כואב. -טוב, אז תפסיקי לדבר על זה.
דיימון מאוד דומה לי.
הוא רוצה שידאגו לו,
אבל ברגע שזה קורה הוא בורח.
אני מצטערת על מה שעשיתי היום.
אני יודעת. ואת צריכה להילחם.
אני יודעת שאת מפחדת, אבל את צריכה לעשות את זה בכל מקרה.
למה את כל כך נחמדה אליי?
ככה אנחנו בני האדם.
אי אפשר לשכוח את זה.
איך זה מרגיש להיות אנושי.
זה רודף אותי.
אבל זה הדבר היחיד שעזר לי להמשיך לחיות.
זה כבר לא כואב כל כך.
מה נעשה? -לכי.
אוקיי. -דיימון...
פשוט לכי. אני מטפל בזה.
אלוהים אדירים! תעשה שזה יפסיק! תעשה שזה יפסיק!
אני לא יכולה לסבול את זה יותר, .בבקשה, די!
היי.
איפה היית?
בבית ספר. מה קורה? מה אתה רוצה?
אנחנו צריכים לדבר. -למה?
מה קרה לך?
אני רק לא מבין דבר אחד.
מה? -למה שתסתכני בזה?
אם נשיכת איש-זאב יכולה להרוג ערפד...
למה שתסתכני בזה?
כי היית זקוק לעזרה. -יכולתי להרוג אותך.
אבל לא הרגת.
אני לא מבין אותך, קרוליין.
למה זה כל כך קשה לך לתת למישהו לעזור לך?
זה לא העניין. -כן, זה כן, טיילר.
זה לא כאילו אתה לא רוצה שלאנשים יהיה אכפת ממך.
ואני מצטערת אבל אכפת לי, טיילר.
אז סלח לי אם אני עוברת את הגבול, בזה שבאמת היה...
אתה לא יכול לעשות את זה.
אני מצטער. פשוט...
כולם צריכים להפסיק לנשק אותי.
מי היה חושב שתתגלה כבחור נחמד?
אני לא נחמד.
אני רשע. אני אוהב את זה.
אתה משקר.
פשוט תישני.
זה היה המקום האהוב עליי בתור ילדה.
איך ידעת?
השמועה מתפשטת.
אמרת לאלנה.
אני חולמת?
השמש כל כך חמה.
אני מתגעגעת לזה.
אני מתגעגעת ללהיות אנושית.
האנושיות לא כזאת טובה כמו שאומרים שהיא.
היו לי חברים. הייתה לי משפחה. נחשבתי.
את עדיין נחשבת.
לא.
אבל אתה כן. בנית לעצמך חיים, בין אם תודה בזה ובין אם לא.
בזבזתי 500 שנים רק על להיות קיימת. -לא הייתה לך ברירה.
ברחת מקלאוס. -לא, תמיד יש ברירה.
את יודעת, את הורסת את היום המושלם שלנו,
עם הקשקושים הפילוסופיים המוזרים שלך.
אני רוצה ליהנות מהאוויר הצח. רוצה ליהנות ממנו איתי?
לזמן מה.
תודה.
על מה?
הכאב עבר.
אני שמח.
האם אראה אותם שוב?
את המשפחה שלי?
אני חושב שתראי את מי שתרצי לראות.
זה יהיה נחמד.
אולי אראה גם את טרבור.
אני כבר לא מפחדת.
אתחרה בך עד לעצים. -את תפסידי.
אני יותר מבוגרת ומהירה.
את חושבת?
ובכן, אני שולט בחלום הזה. אולי ארמה.
בשלוש.
אחת...
שתיים...
הנה הערפד שלך.
איך מצאת אותה? -לא משנה. מה שמשנה זה שזה נגמר.
תודה לך. שוב הצלחת לשמור את העיר הזאת בטוחה.
אני אדאג לקבירת הגופה.
תודה שבאת.
מה את רוצה ממני? -רק להיות ידידה שלך.
זה מה שמייסון היה רוצה.
אני יודעת על מייסון.
ועלייך.
מה את יודעת? -אני יודעת שאתה איש-זאב.
ואני יודעת שהחברה שלך, קרוליין...
היא ערפדית.
איך את יודעת על קרוליין? -אתה לא יכול להריח אותם?
אלוהים אדירים.
אתה חדש.
כמה פעמים השתנית?
היי. אני יכולה לעזור לך.
אתה יודע איפה מייסון?
הוא מת, טיילר. הוא נרצח.
לא. -רוצה לדעת מי רצח אותו?
תפסיקי. -הערפדית הבלונדינית הקטנה שלך.
לא. קרוליין בחיים לא הייתה עושה את זה.
היא וחבריה הערפדים עומדים מאחורי זה, טיילר.
קרוליין היא הערפדית היחידה בסביבה.
זה מה שהיא אמרה לך? היא שיקרה.
העיר הזו מלאה בערפדים.
אבל אל דאגה. אנחנו נתפוס אותם.
מי את?
אני ידידה שלך.
יש עוד כמונו, והם בדרכם הנה.
היית אמורה לעזוב. עזבתי.
ואז חזרתי כדי לוודא שאתה בסדר.
אני מעריך את המחווה.
אני פשוט שמח שזה נגמר.
אתה יודע שאני לא מאמינה לזה.
לכי הביתה, אלנה, תנוחי קצת. מחר יום חדש.
דיימון, אני ידידה שלך. -אני מודע לזה.
וידידים בדרך כלל יודעים כשכואב לידידים שלהם.
מה את רוצה לשמוע? שהיה לי אכפת מרוז?
שאני עצוב?
ובכן, לא היה לי אכפת ואני לא עצוב.
הנה, מעמיד פנים שאתה מכבה את זה, מעמיד פנים שאתה לא מרגיש.
דיימון, אתה כל כך קרוב. אל תוותר.
אני מרגיש, אלנה. בסדר? וזה גרוע.
ומה שמרגיש אפילו יותר גרוע זה שזה היה אמור להיות אני.
ג'ולס ניסתה להרוג אותי.
אתה מרגיש אשם.
זה יהיה אנושי מצידי, נכון, אלנה? ואני לא אנושי.
את מדברת על ויתור? כל מה שעשית זה לוותר.
לכי הביתה.
היו לנו מספיק עצב, אופל וצמיחה אישית ללילה אחד.
טוב. אני אלך.
לילה טוב, דיימון.
סטפן, חזרת.
רוז?
אני... התקשרתי לאיזבל. -אני יודעת.
אני מצטער. הייתי חייב. -זה בסדר.
מצאת אותה? -לא בדיוק.
שלום, אלנה.
דוד ג'ון.
אדוני, אתה בסדר?
מה קרה?
אני אבוד.
ואתה שוכב באמצע הכביש?
לא אבוד מהסוג הזה.
מבחינה מטאפורית.
קיומית.
אתה צריך עזרה? -טוב...
כן, אני צריך. את יכולה לעזור לי?
אתה שיכור. -לא. טוב. כן... אולי קצת.
לא, בבקשה אל תלכי. אני באמת צריך עזרה.
אל תזוזי. -אני לא רוצה צרות .
גם אני לא.
אבל כל מה שיש לי זה צרות.
למה אני לא יכולה לזוז?
איך קוראים לך? -ג'סיקה.
ג'סיקה, יש לי סוד.
יש לי סוד גדול, מעולם לא אמרתי אותו בקול רם.
כלומר, מה הטעם? זה לא ישנה שום דבר.
זה לא יעשה אותי טוב. לא יגרום לי לאמץ גור.
אני לא יכול להיות מה שאנשים רוצים שאהיה.
מה שהיא רוצה שאהיה.
זה מי שאני, ג'סיקה.
אתה הולך לפגוע בי? -אני לא בטוח.
כי את המשבר הקיומי שלי.
האם להרוג אותך, או לא להרוג אותך?
בבקשה, לא.
אבל אני חייב, ג'סיקה, כי אני לא אנושי.
ואני מתגעגע לזה. אני מתגעגע לזה יותר מכל דבר בעולם.
זה הסוד שלי.
אבל יש גבול לכמה אדם יכול לסבול.
בבקשה, לא.
בסדר.
את משוחררת.
יומני הערפד אדם יכול לסבול.