Din episoadele anterioare: - Doamnă Lockwood.
Pleci atât de repede?
M-am implicat într-o situaţie cu vampiri.
E cineva?
- Tati? - Unde e Stefan?
- I s-a predat lui Klaus. - Poţi accepta ceea ce eşti cu adevărat.
- Un spintecător. - Stefan poate fi salvat.
O să te ajut să-l aduci înapoi.
Ăsta e marele tău plan?
Să faci o armată de sclavi hibrizi?
Nu sclavi. Soldaţi.
Ceva e în neregulă. Sunt morţi.
Ar trebui să-i pot transforma. Am omorât sosia.
Am făcut tot ceea ce mi s-a spus!
Mă întrerupi din băut.
Ţi-a fost dor de mine?
Katherine. Unde eşti?
Stau la pândă la geamul tău, tânjesc după tine.
- Ce vrei? - Mi-e dor de casă. Ce am pierdut?
Stefan e tot prizonierul lui Klaus, Elena crede că-l poate salva
şi nimeni nu s-a gândit la tine de când ai plecat.
Şi tu? Acum că tu ai renunţat la fratele tău,
pui la cale ceva ca să te dai la iubita lui?
Nu am renunţat la el. Doar că nu ştiu unde e.
Dar tu ştii.
Îi urmăreşti?
Un hibrid care mă vrea moartă şi amicul lui care şi-a pierdut controlul?
- Stau departe de ei. - Înseamnă că ştii unde sunt.
Klaus a făcut o criză când hibrizii lui nu au funcţionat.
- Acum caută răspunsuri. - De unde ştii?
Îţi petreci 500 de ani pe fugă, vor fi câţiva oameni care îţi poartă de grijă.
Asta faci tu? Ai grijă de fratele meu?
Poate, poate nu.
Sunt confuză.
Unde sunt?
Bine ai revenit la Chicago, Stefan.
- Ce facem aici? - Ştiu cât de mult ţi-a plăcut aici.
Îţi aduci aminte de zilele bune de spintecător?
Am uitat multe.
Mult sânge, multe petreceri. Detaliile sunt cam în ceaţă.
Asta e chiar păcat.
Detalii fac situaţia legendară.
Se spune că spintecătorul din Monterey se simţea singur.
Aşa că a fugit la oraş pentru companie. Era prohibiţia.
Totul era interzis atunci, ceea ce făcea situaţia mai distractivă.
JURNALELE VAMPIRILOR
Ghiciţi ce mi-au văzut ochii, doamnelor.
- Vrei să te distrezi, domnule Salvatore? - Păstrează-mi un dans, Gloria.
Te rog, serveşte-te.
Mereu o fac.
Atenţie, domnule Salvatore.
Încă o porţi pe însoţitoarea ta.
E minunată.
Nu, nu, nu.
Cine eşti?
Chicago era magic.
O să te cred pe cuvânt. Nu-mi amintesc multe.
- Să trecem la treabă atunci? - De ce sunt cu tine încă?
Ne-am distrat, hibrizii nu sunt. Nu vrei să mergi mai departe?
O s-o vedem pe vrăjitoarea mea preferată.
Dacă cineva ne poate ajuta cu problema noastră cu hibridul...
...ea este acea persoană.
Trezirea, somnoroaso.
Ce faci? Ieşi!
Ştii că mă visai. Asta explică saliva.
Doamne.
6? Serios? Chiar nu ai nimic mai bun de făcut la 6 dimineaţa?
Bine. Atunci nu veni cu mine să-l aduc pe Stefan acasă. Pa.
Stai, stai. Ce? Despre ce vorbeşti?
- Unde e? - Oraşul vânturilor.
- E în Chicago? De unde ştii? - Am visat. Eram gol.
Ţi-ar fi plăcut. Fă-ţi bagajele.
- Este bine? - Să spunem doar
că nu e acolo să o vadă pe Oprah.
Pune astea în grămada cu "da".
Tati, eşti acolo?
De ce nu vorbeşti cu mine?
Îmi pare că ţi s-a întâmplat asta.
- Tată. - Am nevoie de un răspuns.
- Cum de mergi în timpul zilei? - Dă-mi drumul, te rog.
Draga mea, te rog. Răspunde-mi şi mergem mai departe.
Asta e tot ce vrei să ştii?
Asta e tot ce vreau să ştiu.
Interesant.
Nu, tată, nu. Ce--?
Ce faci?
Strămoşii tăi au construit locul acesta.
Oamenii credeau că este pentru prizonierii turbulenţi din închisoare,
dar se gândeau la altceva.
Verbină în sistemul de ventilaţie ca să-i ţină pe subiecţi slăbiţi.
Scaun din oţel armat
Şi aia.
Ce faci?
Sângele te controlează, iubito.
Aşa o să te fac bine.
Ce?
Sper să-l găsim. Ar fi naşpa dacă ultimul lucru de la Stefan ar fi colierul ăla.
Este ceva străvechi, Damon. Ca tine.
Citeşte asta.
Prezintă o mică imagine a primei experienţe a lui Stefan în Chicago.
Este jurnalul lui. Nu-i voi invada gândurile intime.
Trebuie să fii pregătită pentru ceea ce vei vedea.
L-am văzut pe Stefan în perioadele cele mai întunecate. Mă descurc.
Uite. "12 martie 1922. Mi-am pierdut cunoştinţa.
M-am trezit în sângele unor străini în locuri pe care nu le recunosc
cu femei de care nu-mi aduc aminte."
Sunt şocat.
Stefan nu este virgin?
Ochii la drum, bunico.
Bine, înapoi la jocul meu.
Spune-mi dacă vezi un număr de Florida.
Haide. Garçon!
Îmi pare rău să întrerup distracţia,
dar unii dintre noi chiar au venit aici să asculte muzica, nu pe voi.
Îmi pare atât de rău, iubito. Te jignim?
Ar fi nevoie de mai mult decât o faţă de copil ca asta să mă jignească.
Hei.
- O să-mi spui vreodată numele tău? - Sigur.
Când o să meriţi.
Acum, fă-i Gloriei o favoare şi taci.
- Arată familiar, nu? - Nu pot să cred că locul ăsta e tot aici.
Cred că glumeşti.
Deci un hibrid intră într-un bar, îi spune barmanului--
Opreşte-te.
Se poate să fii invincibil, dar nu înseamnă că eşti şi amuzant.
- Îmi aduc aminte de tine. - Da.
Eşti Gloria.
- Nu ar trebui să fii--? - Bătrână şi moartă?
Dacă mor, cine o să aibă grijă de locul ăsta?
Gloria e o vrăjitoare foarte puternică.
Pot încetini procesul de îmbătrânire. Ierburi şi vrăji.
Dar nu te îngrijora, o să mă prindă din urmă într-o zi.
Stefan, de ce nu te duci să ne pregăteşti ceva de la bar?
Da, sigur.
- Arăţi superb, apropo. - Încetează.
Ştiu de ce te afli aici.
Un hibrid care vrea să facă alţi hibrizi? Astfel de veşti circulă repede.
Deci ce fac greşit? Am distrus blestemul.
E clar că ai făcut ceva greşit.
Fiecare vrajă are o lacună,
dar cu un blestem atât de vechi ar trebui s-o contactăm pe vrăjitoarea responsabilă.
Asta ar fi prima vrăjitoare.
- Este foarte moartă. - Ştiu.
Şi voi avea nevoie de ajutor ca să iau legătura cu ea.
- Adu-mi-o pe Rebekah. - Rebekah.
Rebekah e puţin preocupată.
Are ce îmi trebuie. Adu-o la mine.
Ce e asta?
Ţi-am spus, Stefan.
Chicago e un loc magic.
Dar eu sunt aici.
Cu tine
Caroline, sunt mama.
Îmi revin puţin după câteva ture de noapte la secţie.
Ziceam să luăm prânzul şi să-mi aminteşti că am promis să nu mai muncesc atâta.
Te rog, opreşte-te!
Te rog, încetează! Te rog!
Nu rănesc pe nimeni, jur.
Jur.
Mă descurc cu dorinţele. Serios.
Dacă te-ai descurca, asta nu s-ar întâmpla.
Îmi pare rău. Îmi pare rău.
Te condiţionez să asociezi vampirismul cu durerea.
În timp, gândul la sângele uman
te va face să-ţi reprimi complet instinctele de vampir.
Asta e imposibil.
Tati, nu poţi schimba cine sunt.
- Ba da, pot. - Nu.
Să-ţi aminteşti acest sentiment.
Nu, nu, nu!
Stefan ar fi putut locui oriunde în Chicago şi a ales asta?
Exista un liceu de fete în apropiere,
dar s-a închis din cauza absenţelor. Ciudat.
Dacă încerci să mă sperii să mă întorc, nu va funcţiona.
Iată-ne.
Casa celeilalte personalităţi a lui Stefan
- E clar că nu a fost aici. - Turul nu s-a terminat.
Stefan şi-a ascuns alcoolul. Ce monstru.
Uită-te cu atenţie.
Este o listă cu nume.
Toate sunt victimele lui?
Încă te descurci?
Ce făceai tu în anii 1920, pregăteai drumul pentru eliberarea femeilor?
Eram pe aici. Chicago e un oraş mare.
Stefan era un spintecător încrezut,
dar tot îl puteam evita şi să mă bucur de câteva Daisy Buchanan.
- Unde te duci? - Vechiul lui teren.
- Vin cu tine. - Nu.
Tu stai aici şi faci un plan.
Mă întorc când îl găsesc.
Asta nu are niciun sen. De ce nu-mi amintesc de tine?
Ai spus că sunt multe găuri negre din acea perioadă.
- Dacă mă cunoşteai, de ce nu ai spus? - Sunt puţin ocupat.
- Amintirile trebuie să aştepte. - Ce naiba se întâmplă?
Răspunde-mi.
Să spunem doar că nu am început cu dreptul.
Sincer, te-am urât.
E frumos.
O vrăjitoare mi l-a dat.
- Cică este magic. - Şi este?
Mi-a adus iubire, nu?
- E târziu, Rebekah. Plecăm. - Lasă-mă în pace.
- Cine e tipul ăsta? - Nu o face. Te va ucide.
Nik e mai puternic decât pare.
Deci ăsta e faimosul Stefan Salvatore de care am auzit atâtea.
Ai dreptate. Părul lui e amuzant.
Sunt plictisit. Vreau să plec.
Atunci pleacă fără mine. Nu sunt iubita ta.
Nu, eşti sora mea, ceea ce înseamnă că trebuie să faci ce spun eu.
Sora ta?
Am cunoscut un alt vampir original?
Dacă nu te descurci cu asta, nu întreba.
Nu o recunosc.
Nu-i spune asta. Temperamentul lui Rebekah e mai rău decât al meu.
E timpul să te trezeşti, surioara mea.
Haide, Rebekah.
- E dramatică. - Spune-mi ce naiba se petrece?
E clar că ai un motiv pentru care mă vrei aici, nu?
- Ai multe talente utile. - Am?
De fapt, am învăţat câteva dintre trucurile mele favorite de la tine.
Deci, Stefan, iluminează-mă.
Ce te face să fii demn de un vampir original ca sora mea?
E un vampir pur şi tu ai o descendenţă mai diluată.
Nu-l asculta, Stefan. Nik este elitist.
Şi unde e restul familiei tale?
- Să vedem. I-am omorât pe majoritatea. - Dar nu pe toţi.
Şi tu eşti în regulă cu asta?
Toţi am avut ocazia să alegem o parte.
Eventual, eu am ales-o pe cea corectă.
Unde naiba e soţia mea?
- Nu ştiu. Renunţ. - Crezi că eşti aşa de dur?
Ascuns în barul tău, bând lichiorul tău.
Un apel la poliţia din Chicago te-ar rezolva.
Lila? Lila, te rog, vino aici un minut.
Slavă cerului. Haide, plecăm.
Nu, nu, nu.
Vă aşezaţi.
Vino aici.
Stefan, nu fi rău.
Ce naiba faci?
Mulţumesc mult, Lila. De ce nu te duci să te bandajezi?
Aş vrea să mi te alături pentru o băutură.
- Ce ciudaţi bolnavi sunteţi? - Am spus să bei.
- Nu ţi-am reţinut numele. - Du-te dracu.
- Mai vrei o gură? - Liam. Liam Grant.
Liam Grant.
Mai ia o gură, Liam.
Bea-l pe tot.
Am fost cel mai mare fan al tău.
De ce aş crede orice îmi spui?
Când se trezeşte, spune-i să vină la barul Gloriei.
Apoi să-i dai artera ta carotidă şi să o laşi să se hrănească până mori.
- Unde te duci? - Crezi că mint?
Ne-am cunoscut. Mi-ai încredinţat unul dintre secretele tale.
- Acum o să-ţi demonstrez. - Cum?
Mergem la vechiul tău apartament.
Bine.
Ia uite cine a apărut. Din câte ştiam, urai locul acesta.
Gloria? La naiba. Dacă ştiam că aşa vei îmbătrâni, aş fi stat pe aici.
Mereu mi-ai plăcut mai mult.
Dar observ că fratele tău încă stă cu cine nu trebuie.
- L-ai văzut? - Cu Klaus. Combinaţie proastă.
- Ştii unde s-au dus? - Se vor întoarce în seara asta.
Au plecat să facă ceva pentru mine.
Gloria... nu mă tachina
Ce au de făcut?
Nu cred.
Eşti tu drăguţ, dar tot eşti vampir.
Aprilie 1922.
Lexi m-a găsit aseară, m-a tras de pe şinele de tren.
Crede că mă poate face să-mi pese din nou.
Iunie 1924.
Lexi mă înnebuneşte.
Mai mult sânge de animal, mai multă durere.
1935. Dorinţele sunt acolo, dar e mai uşor.
Lexi e acum la următorul ei proiect:
să mă facă să râd.
Ce loc drăguţ.
Simţi asta?
E cineva aici?
E gol de ani de zile. Probabil că oamenii tot intră prin efracţie.
- De ce m-ai adus aici? - Prietenul tău Liam Grant,
cel care a băut sângele soţiei sale,
nu mi-am dat seama niciodată de ce voiai să-i ştii numele.
Şi apoi mi-ai spus secretul tău, totul făcea parte din ritualul tău special.
Liam Grant
- Ca să-l scriu. - Şi să retrăieşti uciderea lui din nou.
Mă crezi acum?
Uite ce am găsit.
1918, whisky single malt.
Preferatul meu.
Hai să găsim pe cineva cu care să-l bem.
În sfârşit, te-am sunat acum o oră.
Aranjează-te. Ştiu unde va fi Stefan în seara asta.
Klaus aproape m-a găsit şi tu eşti îngrijorat în legătură cu ce port?
Am avut o oră să-mi dau seama ce idee proastă a fost să te las singură,
am procesat asta şi merg mai departe.
Eşti bine?
- Da. - Bine, minunat.
Îmbracă-te. Eşti murdară de pe drum.
- Ştii unde o să fie? - Cu Klaus.
Eu îl distrag pe Klaus şi tu te ocupi de Stefan.
Bine. Mulţumesc.
O să ai cel mult cinci minute la dispoziţie
înainte ca ciudatul ăla de hibrid să-mi smulgă inima.
Aşa că te rog...
spune-mi că poţi face asta.
Pot.
- Unde e Rebekah? - O să vină.
Nu pot să o chem la cerere.
Ce se întâmplă cu tine? Credeam că Chicago e terenul tău de joacă.
De asta mi-ai cerut să fiu partenerul tău?
Pentru că îţi plăcea cum torturam oameni nevinovaţi.
- Acesta e un motiv. - Care e celălalt motiv?
Celălalt motiv, Stefan,
este că îţi doreai să fii partenerul meu.
Sunt geloşi.
Membrii familiei tale te vor mort pentru că nu vor putea fi ce eşti tu.
- Ce, o eroare dezgustătoare? - Nu...
Un rege.
Uită-te la noi. Doi orfani trişti.
Sora mea te place.
Dar ar trebui să te avertizez...
Rebekah nu face nimic cu jumătate de viteză.
Asta include şi îndrăgostirea.
Aşa că fii atent. E complet nebună.
Apreciez sfatul.
Şi când va veni momentul când inevitabil te va părăsi,
nu se poate abţine, aşa e ea, să nu-ţi laşi inima să facă ceva stupid.
Ştii ceva? Eşti un prieten bun, Nik.
Mă bucur că te-am întâlnit.
Pentru prietenie.
Să ştii că atunci când Carol Lockwood m-a sunat să-mi spună despre tine,
m-am aşezat şi am plâns.
Tată, sunt bine.
Am învăţat să mă adaptez. Nu trebuie să fiu făcută bine.
Nu pot fi.
Te-am învăţat mereu să încerci din greu.
Vreau să încerci din greu acum.
Uite. Vezi? O faci.
- Nu pot. - Ba da, poţi. Luptă contra poftei.
- Tati, îmi e foame. - Ştiu, Car. Încearcă.
De ce? Ştii că asta nu va funcţiona.
- Trebuie, este singura opţiune. - De ce încerci să mă repari?
Ca să nu fiu nevoit să te ucid.
Tati, îmi pare rău.
Soarele a apus.
Mai încercăm mâine.
Bună, Bill.
Lasă arma jos, Liz. Ştiu ce fac.
E fata noastră acolo. Te admiră. Te iubeşte.
Atunci o să aibă încredere în mine că fac ce trebuie.
Lasă-mă să fac asta, Liz. Nu pentru că este un monstru,
ci pentru că o iubim.
Tyler.
Nu o să intri acolo.
Du-te.
Tyler.
Este în regulă, o să te scot de aici.
Inelul meu.
Inelul...
În regulă.
Sunt confuz. Dacă eram prieteni aşa buni,
atunci de ce te ştiu doar că hibridul nemernic
care mi-a sacrificat iubita pe un altar de foc?
Toate lucrurile bune trebuie să se termine
- E poliţia ! - Poliţia din Chicago!
Folosesc gloanţe din lemn.
- Ştiu. - Asta înseamnă că e aici.
Cine? Cine e aici?
Rebekah? Haide, trebuie să plecăm, draga mea.
- Ce naiba se întâmplă? - Stefan.
Du-te!
Stefan.
Îmi pare rău, dar distracţia se termină.
- Despre ce vorbeşti? - Trebuie să ne uiţi.
Până voi spune altceva, nu ne-ai cunoscut niciodată, Stefan.
Mulţumesc. Uitasem cum este să ai un frate.
M-ai constrâns să uit.
Era momentul ca eu şi Rebekah să mergem mai departe.
Mai bine ca totul să fi fost uitat.
Dar de ce?
Nu ar trebui să-ţi acoperi urmele.
Doar dacă nu fugi de cineva.
S-a terminat cu poveştile.
Am nevoie de o altă băutură.
Una adevărată.
- Ce se întâmplă cu tine? - Ce se întâmplă cu tine?
O omori pe Andie într-o zi, apoi îmi salvezi viaţa. Eşti bun, rău? Alege!
Klaus aproape a văzut-o pe Elena azi. Scoate-o din Chicago.
Nu se duce nicăieri până nu te bagă la reabilitatea vampirilor.
Crede-mă, am încercat.
Ea este cheia. Klaus nu trebuie să ştie că e vie.
- Despre ce vorbeşti? - Trebuia să moară sacrificată.
Acum Klaus nu poate crea alţi hibrizi.
Vrăjitoarea lui îşi va da seama de asta în scurt timp.
Spune-i Elenei să se ducă acasă şi să mă uite.
Spune-i singur.
Ultima tură. Terminaţi băuturile.
Văd că au deschis uşile pentru toate scursurile.
Dragule, mi s-a spus mai rău.
Tu chiar nu renunţi, nu?
Dă-mi-l pe fratele meu înapoi şi nu mă vei mai vedea vreodată.
Nu ştiu ce să fac. I-am promis lui Stefan că nu o să te las să mori,
dar de câte ori să fac asta?
Şi e clar că vrei să mori altfel nu te-ai afla aici...
Ce pot să spun? Caută aventura.
- Nu ar trebui să te afli aici. - Unde altundeva să fiu?
Ce vrei? Damon nu-l va putea distrage pe Klaus prea mult timp.
Vino acasă.
Cât de clar pot să fiu?
Nu vreau să vin acasă.
Ce a fost asta?
Sunt puţin beat aşa că iartă-mă dacă nu-ţi nimeresc inima primele dăţi.
Nu, nu e asta.
Aproape.
Vrei un partener? Uită-l pe Stefan. Eu sunt mult mai distractiv.
Nu vei fi prea distractiv după ce eşti mort.
- Serios? - Nu în barul meu. Mergeţi afară.
Nu trebuie să negociezi libertatea fratelui tău.
După ce termin cu el, nu va dori să se întoarcă.
Klaus este obsedat să creeze hibrizi.
În clipa când va afla că eşti vie, îşi va da seama de ce nu funcţionează.
Ştiu că încerci să mă protejezi, dar nu pot să te las s-o faci.
- Vino cu mine, te rog. - Nu va mai fi vreodată la fel, Elena.
- Ştiu. - Nu cred că ştii.
Am lăsat un şir de cadavre din Florida până în Tennessee.
Oameni nevinovaţi. Oameni.
Lexi te-a găsit aşa în anii '20 şi te-a salvat.
Şi ştii ce am făcut după aia?
Am petrecut 30 de ani încercând să mă adun.
Nu înseamnă nimic pentru un vampir. Dar este jumătate din viaţa ta.
- Nu pot să renunţ la tine, Stefan. - Ba da, poţi.
S-a terminat.
Partea aia din viaţa mea s-a încheiat.
Nu vreau să te văd. Nu vreau să fiu cu tine.
Vreau doar să pleci.
Eşti bine?
Hai să plecăm.
Mulţumesc.
Draga mea, tatăl tău, familiile noastre,
toţi avem convingeri care au trecut din generaţie în generaţie.
Am fost învăţaţi să nu ne îndepărtăm de la ele.
- Tu ai făcut-o. - Tu m-ai învăţat
să privesc lucrurile într-un mod diferit.
Credeam doar că el era cel care mă înţelegea.
Aşa era. Şi aşa va fi din nou.
Hei, mamă?
Mulţumesc că ai încredere în mine.
Ar fi un moment nepotrivit acum
dacă te cert că te-ai furişat de lângă mine?
Mă urăşte.
Tatăl meu mă urăşte.
Hei, hei.
Rebekah, sunt fratele meu mai mare.
Ieşi, ieşi de unde te ascunzi.
Du-te naibii, Nik.
Grăbeşte-te, Rebekah.
- Hai să mergem. - O să vină în curând.
Vrei să mori? Ne-au găsit. Trebuie să plecăm.
- Nu fără Stefan. - Stefan nu vine.
Trebuie să dispărem. Va atrage prea multă atenţie. Lasă-l.
- Ce ai făcut? - Nu avem timp pentru crizele tale.
Nu mai vreau să fug, Nik. Tot ce facem e să fugim.
Vreau să fiu cu Stefan.
Bine. Atunci alege.
El sau eu?
Aşa ziceam şi eu. Hai. Să mergem.
Adio, Nik.
Nu te îmbuna. Ştiai că nu mă va ucide.
Nu, dar speram să te doară mai tare.
Înţeleg că eşti supărată pe mine, Rebekah,
aşa că o să ignor asta, doar o dată.
Ţi-am adus o ofertă de pace.
Poţi să vii.
Stefan.
Acum îţi vei aminti.
Rebekah.
Stefan.
Hei, omule, fă-mi o poză cu fratele meu.
Îmi amintesc de tine.
- Eram prieteni. - Suntem prieteni.
Şi acum motivul pentru care eşti aici.
Gloria mi-a spus că ştii cum să iei legătura cu vrăjitoarea originală.
- "Vrăjitoarea originală"? - Ce ai de îi trebuie Gloriei?
Unde e colierul meu? Ce ai făcut cu el?
- Nu-l dau niciodată jos. - Nu l-am atins.
- Trebuie să-l găsim. - Spune-mi că nu are nevoie de el.
Spune-mi că nu are nevoie de el, Rebekah!
- Bine, ai avut dreptate. Era acolo. - Eu am mereu dreptate.
- S-a terminat în lacrimi şi durere? - Unde eşti?
De ce? Vrei să vii să-mi dai cu cremă pe spate?
Mă gândesc la Europa. Italia poate. Sau Spania.
Ţi-au plăcut mereu acele după-amiezi leneşe.
Continuă să ghiceşti, Damon. Pa.
Bună, puştiule. Chicago P.D.
- Nu-mi este frică de tine. - Nu am venit aici pentru tine.
I-ai văzut pe ăştia doi?
Nu i-am văzut vreodată în viaţa mea pe aceşti oameni.
Strângeţi, băieţi. Am terminat aici.
CEL MAI BUN JAZZ DIN CHICAGO
JURNALELE VAMPIRILOR CHICAGO