-Tidigare på "The Vampire Diaries": -Mrs Lockwood!
Ska du redan gå?
Jag har fått ett vampyrproblem.
Hallå?
-Pappa? -Var är Stefan?
-Han överlämnade sig till Klaus. -Bejaka ditt rätta jag.
-En ripper. -Stefan kan räddas.
Jag hjälper dig.
Är din plan att bygga en armé av hybridslavar?
Inte slavar, men soldater.
Nåt är fel. Alla är döda.
Jag dödade dubbelgångaren. Jag gjorde allt jag blev tillsagd!
Du stör min drink.
-Saknar du mig? -Katherine... Var är du?
Trånar utanför ditt fönster.
-Vad vill du? -Jag har hemlängtan. Vad har hänt?
Stefan är Klaus lilla fånge, Elena tror sig kunna rädda honom-
-och ingen ägnar dig en tanke.
Och nu när du har gett upp hoppet om din bror-
-smider du väl planer om hans flickvän?
Jag gav inte upp hoppet. Han bara försvann.
Men du vet var han är. Skuggar du dem?
En hybrid vill se mig död och hans underhuggare är galen.
-Jag är långt borta. -Du vet exakt var de är.
Klaus fick spel när hans hybrider inte fungerade.
-Nu söker han svar. -Hur vet du det?
Fly i 500 år och du får en del folk som tar hand om dig.
Tar du hand om min bror?
Kanske, kanske inte.
Jag är förvirrad.
Var är de?
Välkommen tillbaka till Chicago, Stefan.
-Vad gör vi här? -Jag vet att du trivdes här.
-Väcker det gamla goda ripperminnen? -Jag har glömt det mesta.
En massa blod och festande. Detaljerna är suddiga.
Det är förbaskat synd. Detaljerna gör det legendariskt.
Rippern i Monterey kände sig ensam och flydde därför till staden.
På den tiden var allt förbjudet, vilket gjorde allt väldigt kul.
Gissa vem jag fick syn på, mina damer.
-Vill mr Salvatore roa sig? -Spara en dans till mig, Gloria.
-Ta för dig bara. -Det gör jag alltid.
Försiktigt, mr Salvatore.
Din dejt dröjer kvar på dig. Hon är förtjusande.
Vem är du?
Chicago var magiskt.
Jag får tro dig. Jag minns som sagt var inte mycket.
-Affärer, alltså. -Varför hänger jag med dig?
Vi roade oss och dina hybrider floppade. Vill du inte gå vidare?
Vi ska besöka min favorithäxa. Kan nån hjälpa oss med hybriderna-
-är det hon.
Upp och hoppa, sömntuta.
Vad gör du? Försvinn!
Du drömde om mig, därav dreglet.
Herregud...
Är klockan 06.00? Har du verkligen inget bättre för dig?
Okej, följ inte med mig och hämta Stefan.
-Vi ses. -Vänta.
-Vad pratar du om? Var är han? -"Windy City."
-I Chicago? Hur vet du det? -Jag drömde att jag var naken.
Du hade älskat det. Börja packa.
Hur är det med honom?
Han är inte där för att träffa Oprah.
Lägg dessa i "ja"-högen.
Är du där, pappa?
Varför säger du inget?
Jag är så ledsen att du drabbades.
-Pappa... -Jag behöver ett svar.
-Hur kan du gå i solen? -Var snäll och släpp mig.
Älskling, svara mig bara så kan vi fortsätta.
-Är det allt du vill veta? -Det är allt jag vill veta.
Intressant.
Nej, pappa. Vad...?
Vad gör du?
Dina förfäder byggde stället.
Till stökiga fångar, trodde folk, men de hade tänkt sig något annat.
Järnört i ventilationssystemet håller dem svaga.
Förstärkt stålstol.
Och det där.
Vad gör du?
Blod styr dig, raring.
Så här ska jag läka dig.
Vad menar du?
Synd om det där sunkiga halsbandet blir ditt sista minne av Stefan.
Det är en antikvitet, Damon, precis som du.
Läs det här. Det målar en fin bild av Stefans första upplevelse i Chicago.
Stefans dagbok. Jag tänker inte snoka i hans tankar.
Du måste vara beredd på det du får se.
Jag har sett honom i hans mörkaste perioder.
"12 mars 1922. Vissa dagar minns jag inget av."
"Jag vaknar i främlingars blod, på främmande platser-
-med kvinnor jag inte minns."
Jag är chockad! Är Stefan inte oskuld?
Håll ögonen på vägen, farmor!
Okej, tillbaka till min lek. Säg till om du ser en Floridaskylt.
Ursäkta att jag stör, men vissa kom för att höra på musiken, inte på er.
Jag beklagar, raring. Förolämpar vi dig?
Det krävs mer än ett barnansikte för att förolämpa mig.
-Ska du inte säga ditt namn? -När du gör dig förtjänt av det.
Gör Gloria en tjänst och dämpa er.
-Visst ser det bekant ut? -Tänk att stället är kvar.
Skojar ni?
En hybrid går fram till bartendern...
Sluta! Du må vara oövervinnlig, men det gör dig inte rolig.
Dig minns jag.
Du är Gloria.
-Borde inte du vara...? -Gammal och död?
-Vem skulle då driva stället? -Gloria är en mäktig häxa.
Jag kan sinka åldrandet med örter och formler-
-men en dag hinner det i kapp mig.
Stefan, ta och blanda ihop nåt till oss bakom baren.
Visst.
-Du ser strålande ut. -Säg inget.
Jag vet varför du är här.
En hybrid som vill skapa fler hybrider? Nyheten sprids.
Vad gör jag för fel? Jag hävde ju förbannelsen.
Nåt fel måste du ha gjort.
Alla förtrollningar har kryphål-
-men vi måste kontakta häxan som skapade förbannelsen.
Det vore Ursprungshäxan och hon är stendöd.
Ska jag kontakta henne behöver jag hjälp.
-Ge mig Rebekah. -Rebekah...
Rebekah är lite upptagen.
Hon har det jag behöver. Ta hit henne.
Vad är detta?
Jag sa ju det, Stefan.
-Chicago är ett magiskt ställe. -Det här är ju jag.
Med dig.
Caroline, det är mamma. Jag har jobbat några nätter på stationen-
-och tänkte att vi kunde äta lunch. Jag lovade ju att ha mer ledigt.
Snälla, sluta!
Snälla, sluta! Snälla!
Jag svär att jag inte gör någon illa.
Jag svär.
Jag kan hantera begäret.
I så fall hade inte det här hänt.
Jag är ledsen, jag är ledsen...
Jag betingar dig att förknippa vampyrism med smärta.
Med tiden kommer tanken på blod-
-att få dig att kuva dina vampyrinstinkter helt.
Det är omöjligt.
-Du kan inte förändra den jag är. -Jo, det kan jag.
Den här känslan minns du.
Kan Stefan bo var som helst i Chicago och valde detta?
Det låg en flickskola om hörnet, men den stängdes p g a närvarobrist.
Försöker du skrämma mig att ge upp, så fungerar det inte.
Här är det. Stefans hem för hans andra personlighet.
-Han har inte varit här. -Visningen är inte slut.
Stefan gömde spriten. Ett sånt monster!
Titta igen.
En lista med namn.
Är detta alla hans offer?
Hanterar du det?
Gick du kanske i bräschen för kvinnofrigörelsen?
Jag var här. Chicago är en stor stad.
Stefan var en kaxig ripper, men jag njöt av mina egna Daisy Buchanans.
-Vart ska du? -Till hans gamla tillhåll.
-Jag följer med dig. -Nej, stanna här och ta fram en plan.
Jag återvänder när jag hittar honom.
Varför minns jag dig inte?
Du har ju en massa svarta luckor.
-Varför sa du inte att du kände mig? -Jag är upptagen.
-Minnenas aveny får vänta. -Vad pågår?
Svara!
Låt oss säga att vi fick en dålig start.
Ärligt talat, så hatade jag dig.
-Så vacker den är. -Jag fick den av en häxa.
-Den lär vara magisk. -Är den det?
Den gav mig ju kärlek.
-Det är sent, Rebekah. Kom! -Släpp mig!
-Vem är han? -Han dödar dig, Stefan!
Nik är starkare än han ser ut.
Den berömda Stefan Salvatore som jag har hört så mycket om.
Du har rätt, hans hår är lustigt.
Jag är uttråkad. Jag vill gå.
Gå utan mig. Jag är inte din flickvän.
Du är min syster och då gör du som jag säger.
Din syster?
Kände jag ännu en Ursprungsvampyr?
Fråga inte, om du inte tål svaret.
-Jag känner inte igen henne. -Tyst.
Rebekahs humör är värre än mitt.
Dags att vakna, lillasyster.
När som helst nu, Rebekah. Hon är lite dramatisk av sig.
Varför berättar du inte vad som pågår?
Du vill ju ha mig här av en anledning.
Du har många praktiska talanger.
Jag lärde mig några av mina favorittrick av dig.
Berätta, Stefan...
Varför skulle du vara värdig en Ursprunglig som min syster?
Hon är ren vampyr, du är bara av en utspädd släkt.
Lyssna inte på honom, Stefan. Nik är elitist.
-Var är er övriga familj? -Få se nu.. Jag dödade de flesta.
Inte alla.
-Och det gör dig ingenting? -Alla fick chansen att välja sida.
Jag valde den rätta - till slut.
-Var sjutton är min fru? -Jag vet inte.
Tycker du att du är tuff? Du gömmer dig i din bar, dricker sprit.
Ett samtal till polisen kanske hjälper.
Lila! Kom hit en stund.
Gudskelov! Kom, nu går vi.
Nej, nej, nej.
Sätt er.
Var inte elak, Stefan.
Vad gör du?
Tack så mycket, Lila. Sätt ett plåster på det där.
Drick med mig.
-Hur sjuk får man vara? -Vad sa jag? Drick!
-Vad sa du att du hette? -Far åt helvete!
-Vill du ha en slurk till? -Liam. Liam Grant.
Liam Grant!
Drick mer, Liam.
Drick upp.
Jag var ditt största fans.
Varför ska jag tro på det här?
Säg till henne att gå till Glorias bar-
-och låt henne sen dricka av dig tills du dör.
-Vart ska du? -Jag ljuger inte.
Vi kände varandra. Du berättade en hemlighet. Nu ska jag bevisa det.
Vi ska till din gamla lägenhet.
Se vad vinden kom med! Du hatade ju det här stället.
Gloria? Hade jag vetat att du åldrades så här, hade jag stannat.
Jag har alltid gillat dig bättre, men din bror hänger kvar i fel cirklar.
-Har du sett honom? -Med Klaus. Dålig kombination.
-Vart skulle de? -De kommer tillbaka sen i kväll.
De utför ett litet ärende åt mig.
Gloria...
Retas inte. Vilket slags ärende?
Knappast.
Du är söt, men du är fortfarande en vampyr.
April 1922.
Lexi hittade mig och drog bort mig från spåret.
Hon tror sig kunna väcka mitt medlidande.
Juni 1924.
Lexi gör mig galen.
Mer djurblod, mer elände.
1935, begäret finns kvar, men det går lättare.
Lexi är i gång med sitt nästa projekt:
Att få mig att skratta!
Ett sånt charmigt hemman.
Känner du det där?
Är nån här?
Det har varit tomt i decennier. Folk bryter sig jämt in.
-Varför tog du hit mig? -Din vän, Liam Grant.
Han som drack sin frus blod.
Jag förstod aldrig vad du skulle med hans namn till.
Sen berättade du din lilla hemlighet som ingick i din lilla ritual.
-Att skriva upp namnet. -Och återuppleva mordet gång på gång.
Tror du mig nu?
Titta vad jag hittade.
1918, single malt.
Min favorit.
Kom så letar vi upp någon att matcha det med.
Äntligen! Jag ringde dig.
Fräscha upp dig. Jag vet var Stefan är i kväll.
Klaus upptäckte mig praktiskt taget och du tänker på kläder?
Jag insåg att jag inte borde ha lämnat dig här, sen gick jag vidare.
Är du okej?
-Ja. -Så bra!
Klä dig. Du ser hemsk ut.
-Vet du vart han ska? -Ja, med Klaus.
Jag distraherar Klaus och du pratar med Stefan.
Okej. Tack.
Du har högst fem minuter på dig innan hybriddåren dödar mig.
Så var snäll och säg att du klarar av det här.
Jag klarar av det.
-Var är Rebekah? -Jag kan inte bara trolla fram henne.
Jag trodde att Chicago var dina jaktmarker.
Bad du mig bli din bisittare för att du gillade hur jag plågade oskyldiga?
-Det är halva sanningen. -Och andra halvan?
Den andra halvan, Stefan-
-är den att du ville vara min bisittare.
Avundsjuka! Din familj vill se dig död eftersom de inte kan bli som du
-En styggelse? -Nej.
En kung!
Se på oss! Två sorgliga, föräldralösa barn.
Min syster är tänd på dig.
Men, en varning...
Rebekah gör inget i halvfart, inklusive att förälska sig.
Var försiktig. Hon är helgalen.
Tack för det rådet.
Och när den dagen kommer då hon oundvikligen lämnar dig-
-hon kan inte rå för det, låt inte hjärtat få dig att göra nåt dumt.
Du är en bra vän, Nik.
Jag är glad att vi träffades.
Skål för vänskap.
När Carol Lockwood ringde och berättade om dig-
-satte jag mig ner och grät.
Pappa, jag är okej.
Jag har lärt mig att anpassa mig. Jag behöver inte fixas.
Jag kan inte fixas.
Jag lärde dig att göra ditt bästa.
Nu måste du göra ditt bästa.
Titta, du klarar det.
-Jag kan inte. -Bekämpa begäret.
-Pappa, jag är hungrig. -Jag vet, men försök.
Varför? Det fungerar ju inte.
-Det måste fungera. -Varför försöker du fixa mig?
För att slippa döda dig!
Förlåt, pappa.
Solen har gått ner.
Vi försöker i morgon igen.
Hej, Bill.
Lägg ner pistolen. Jag vet vad jag gör.
Vår dotter är där inne. Hon beundrar dig, älskar dig.
Då litar hon på mig.
Låt mig göra det. Inte för att hon är ett monster...
...utan av kärlek.
Tyler!
Du går inte dit in.
Fortsätt.
Tyler...
Ingen fara. Jag ska befria dig.
Min ring.
Min...
Okej.
Jag är förvirrad. Om vi nu var så goda vänner-
-varför känner jag dig bara som hybridkräket-
-som offrade min flickvän på ett brinnande altare?
Allt gott har ett slut.
-Polisen! -Chicagopolisen!
Träkulor.
-De vet. -Han är alltså här.
Vem? Vem är här?
Rebekah! Vi måste gå, raring!
-Vad händer? -Stefan!
Kom!
Stefan!
Förlåt, men nu tar det roliga slut.
-Vad menar du? -Du måste glömma Rebekah och mig.
Du har aldrig känt oss, Stefan.
Tack. Jag hade glömt hur det var att ha en bror.
Du betvingade mig och fick mig att glömma.
Det var dags för Rebekah och mig att gå vidare.
Bäst att börja på ny kula.
Varför?
Varför sopa igen spåren?
Om du nu inte flyr från någon?
Sagostunden är slut.
Jag behöver mer att dricka.
Något rejält.
-Vad är det med dig? -Vad är det med dig?
Du dödar Andie, men räddar mig. Är du ond eller god? Välj!
Klaus såg nästan Elena i dag. Ta henne härifrån!
Hon stannar tills du har checkat in på vampyr-rehab. Jag vet!
Klaus får inte veta att hon lever. Hon skulle ha dött på offerbålet.
Klaus kan inte skapa nya hybrider, vilket hans häxa snart klurar ut.
Säg till Elena att glömma mig.
Säg det själv.
Drick upp!
Jag ser att de släpper in slödder nu.
Raring, jag har hört värre tillmälen.
Du ger dig inte.
Ge mig min bror och du slipper se mig igen.
Jag lovade Stefan att hålla dig vid liv-
-men hur länge gäller löftet?
Och du vill tydligen dö, annars satt du inte här...
Vad säger man? Jag gillar spänning.
-Du borde inte vara här. -Var annars?
Vad vill du? Damon kan inte distrahera Klaus särskilt länge.
Kom hem.
Hur mycket tydligare kan jag bli?
Jag vill inte komma hem.
Vad var det?
Jag är lite dragen, så förlåt om jag missar hjärtat några gånger.
Nej, inte där.
Nästan.
Vill du ha en partner? Glöm Stefan. Jag är mycket roligare.
Du blir inte så rolig när du är död.
-Va? -Inte i min bar. Fixa det där ute.
Du behöver inte förhandla om din brors frihet.
När jag är klar med honom vill han inte hem.
Klaus är besatt av hybriderna.
Får han veta att du lever fattar han varför det inte funkar.
Jag kan inte låta dig försöka skydda mig. Följ med mig.
Och vad händer då? Det blir aldrig som förr!
-Det vet jag. -Nej, knappast.
Jag har lämnat lik utspridda från Florida till Tennessee.
Oskyldiga människor.
Lexi hittade dig så här på 20-talet och hon räddade dig.
Och vad gjorde jag sen?
Jag försökte skärpa mig i 30 år.
En bagatell för en vampyr, men halva ditt liv.
-Jag kan inte ge upp hoppet om dig. -Jo, det kan du. Det är över.
Den delen av mitt liv är över.
Jag vill inte vara ihop med dig.
Jag vill bara att du ska gå.
Hur mår du?
Kör bara.
Tack.
Raring, din pappa, alla våra släktingar-
-tror på saker sen generationer tillbaka.
Vi lärde oss att alltid lita på det.
-Det gjorde inte du. -Du lärde mig ett helt nytt synsätt.
Jag trodde att han var den som förstod mig.
Det kommer han att göra igen.
Mamma?
Tack för att du tror på mig.
Är det olägligt att börja skälla på dig för att du smet ifrån mig?
Han hatar mig.
Pappa hatar mig!
Rebekah, det här är din storebror.
Kom fram, var du än är!
Far åt helvete!
Skynda dig, Rebekah!
-Kom! -Han kommer när som helst.
Vill du dö? De har hittat oss. Vi måste åka.
-Inte utan Stefan. -Han kommer inte.
Vi måste försvinna. Han väcker för mycket intresse.
-Vad har du gjort? -Vi har inte tid med raseriutbrott.
Vi gör ju inget annat än rymmer!
Jag vill vara med Stefan.
Okej, då får du välja.
Han eller jag?
Det var väl det jag trodde. Hoppa in i bilen!
Hej då, Nik.
Sura inte. Du visste att jag inte skulle dö.
Jag hoppades att det skulle göra mer ont.
Jag förstår att du är arg på mig, Rebekah-
-så jag förlåter dig för den här gången.
Jag tog med en liten fredsgåva.
Du kan komma in!
Stefan?
Nu minns du.
Rebekah.
Stefan.
Ta ett kort på min bror och mig.
Jag minns dig.
-Vi var vänner. -Vi är vänner.
Och nu till vad du gör här.
Gloria säger att du kan kontakta Ursprungshäxan.
-Ursprungshäxan? -Vad är det Gloria behöver?
Var är mitt halsband?
-Jag tar aldrig av mig det. -Jag vet inte.
Vi måste hitta det.
Säg att det inte är halsbandet hon behöver!
-Okej, du har rätt. Han var där. -Jag har jämt rätt.
-Det slutade alltså med tårar? -Var är du nånstans?
Vill du smörja in mig med solkräm?
Jag gissar på Europa. Kanske Italien eller Spanien.
Du gillade lata eftermiddagar.
Fortsätt att gissa, Damon. Hej då.
Hej, grabben. Chicagopolisen.
-Jag är inte rädd. -Det är inte dig jag vill ha.
-Har du sett dem? -Jag har aldrig sett dem förut.
Packa ihop, pojkar! Vi är klara här. dem förut.